Справа № № 585/1465/16-к
Номер провадження 1-кп/585/129/23
У Х В А Л А

16 листопада 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання прокурора про дослідження показань свідків, які попередньо допитувались у судовому розгляді по матеріалах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2032 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про дослідження показань свідків, які попередньо допитувались у судовому розгляді по матеріалах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти вказаного клопотання, мотивуючи тим, що допит свідків під час минулого судового розгляду здійснювався в іншому складі суду та за участю іншого захисника, тому вказані показання свідків не є допустимими доказами, які можуть бути відтворені у судовому засіданні шляхом дослідження аудіо (відео) записів показів свідків, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 19.05.2022 року по справі №750/11103/18.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Заслухавши доводи прокурора, учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 16 ст. 7 КПК України безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального судочинства, а ст. 23 КПК України визначає, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані доказами, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, ч. 4 ст. 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

За правовим висновком Верховного Суду у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 19 листопада 2019 року в справі №750/5745/15-к (провадження № 51-10195км18) суд при розгляді справи повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи. Що стосується судових свідчень особи під час минулого розгляду, то навіть за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту такої особи під час нового судового розгляду, і в такому випадку суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права. У той же час, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом.

Разом з тим системний аналіз норм кримінального процесуального закону та судової практики Верховного Суду в частині можливості врахування судом показань особи, які були надані нею в ході минулого судового розгляду, свідчить про те, що прийняття такого доказу та покладення його в основу рішення можливе лише в тому випадку, коли допит особи під час минулого судового розгляду здійснювався в тому ж суді та за участю тих же учасників судового процесу, які брали участь під час нового розгляду, оскільки в іншому випадку сторони провадження будуть позбавлені можливості перехресного допиту такої особи, що відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 87 КПК України є істотним порушенням прав людини та основоположних свобод та зобов`язує суд визнати такий доказ недопустимим.

Ураховуючи те, що під час минулого судового розгляду не приймав участі захисник ОСОБА_4 , який здійснює захист обвинуваченого у новому судовому розгляді, то дослідження показів з допиту свідків, на яких вказує прокурор, в даному конкретному випадку позбавляє сторону захисту можливості провести перехресний допит свідків, як свідків сторони обвинувачення, тобто порушує право обвинуваченого на справедливий суд, закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора про дослідження показань свідків, які попередньо допитувались у судовому розгляді по матеріалах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України

Керуючись ст.ст. 87,95, 394-395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора дослідження показань свідків, які попередньо допитувались у судовому розгляді по матеріалах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1