У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 р. м. Кобеляки

Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні за

№ 0000037 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

Встановив:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у межах кримінального провадження № 0000037 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на: автомобілі «МАN 26.410» д.н.з. НОМЕР_1 та «VOLKSWAGEN T5» д.н.з. НОМЕР_2 , з позбавленням права на їх відчуження, розпорядження, знищення, перетворення та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, доручивши їх зберігання відділенню поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, дійшов такого висновку.

В клопотанні зазначено, що 25.01.2024 на ділянці а/д «Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка» поблизу м. Кобеляки, Полтавського району, Полтавської області, на мосту через а/д «Кобеляки-Шенгури», сталася ДТП за участю автомобіля «МАN 26.410» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та автомобіля «VOLKSWAGEN T5» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок ДТП, водій автомобіля «VOLKSWAGEN T5» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М. В. Скліфосовського».

Під час проведення огляду місця ДТП від 25.01.2024 вилучено автомобілі «МАN 26.410» д.н.з. НОМЕР_1 та «VOLKSWAGEN T5» д.н.з. НОМЕР_2 .

Власником автомобіля «МАN 26.410» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_1 .

Фактичним користувачем автомобіля «МАN 26.410» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 (тел. НОМЕР_3 ).

Фактичним користувачем автомобіля «VOLKSWAGEN T5» д.н.з. НОМЕР_4 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Панікарча, Кагарлицького району, Київської області. Власника вказаного автомобіля не встановлено.

25.01.2024 вилучені автомобілі «МАN 26.410» д.н.з. НОМЕР_1 та «VOLKSWAGEN T5» д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

За ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Арешт на майно накладається винятково на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Повернення вказаного вище майна унеможливить проведення даних слідчих дій та забезпечення ефективного досудового розслідування.

Таким чином вилучене майно є важливим речовим доказом, без якого іншим способом розкрити кримінальне правопорушення та довести вину винних осіб неможливо, а тому це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Враховуючи наведене вище, з метою забезпечення збереження речових доказів, потрібно задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні

№ 0000037 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на на автомобілі «МАN 26.410» д.н.з. НОМЕР_1 та «VOLKSWAGEN T5» д.н.з. НОМЕР_2 , з позбавленням права на їх відчуження, розпорядження, знищення, перетворення та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, доручивши їх зберігання відділенню поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Копію ухвали направити старшому слідчому СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , прокурору Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів, з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя