В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003792 від 26 листопада 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з середньою освітою, не працевлаштованого, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., раніше судимого:

10 березня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 17 лютого 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці; 20 березня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, з урахування ст. 70 вказаного Кодексу, до покарання у виді арешту на строк 5 місяців; 12 квітня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

26 листопада 2022 року приблизно о 16 год 09 хв, у період дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, ОСОБА_5 зайшов до магазину «Сільпо» по вул. Кибальчича, 11-А в м. Києві, де у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення товару з даного магазину.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в торговому залі магазину «Сільпо» підійшов до одного зі стелажів з товаром, звідки взяв шоколадки «Milka» по 100 г. артикул 895464, закупівельною вартістю 35,48 грн. кожна, в кількості 6 шт., а також шоколадки «Milka» по 100 г. артикул 811243, закупівельною вартістю 35,48 грн. кожна, в кількості 9 шт., а всього товару на суму 532, 20 грн., які в подальшому сховав у власну сумку.

Після цього ОСОБА_5 , утримуючи при собі прихований товар, пройшов касову зону та вийшов з торгового залу магазину «Сільпо», при цьому за вищевказані шоколадки «Milka» в кількості 15 штук умисно з корисливих мотивів не розрахувався, тим самим повторно таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД». Однак, виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, розпорядитися викраденим майном на власний розсуд не зміг, з причин що не залежали від його волі, оскільки при виході з приміщення магазину «Сільпо» безпосередньо на вулицю, 26.11.2022 о 16.17 год. був затриманий працівниками охорони.

В результаті своїх злочинних дій, які полягли у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 спричинив ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріального збитку на загальну суму 532 грн 20 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 26 листопада 2022 року близько 16 год, коли він перебував у магазині «Сільпо», вирішив викрасти шоколадки «Milka», які потім помістив у свою сумку. При вході з приміщення магазину його зупинила охорона. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочину, добровільності та істинності їїпозиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Крім того, 25 травня 2023 року Велика Палата Верховного Суду постановила ухвалу у кримінальній справі № 722/594/22т (провадження № 13-27кс23), згідно з якою повернула справу на розгляд колегії суддів. Відсутність підстав для прийняття справи до свого провадження мотивувала так:

7.1. Після доповнення Законом № 2117-IX статей 185-187, 189 та 191 КК кваліфікуючою ознакою «в умовах воєнного стану» суди першої та апеляційної інстанцій однаково підійшли до застосування таких норм матеріального права, формуючи у цьому контексті єдину правозастосовну практику.

7.2. Правову позицію щодо оцінки крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК), відповідно до якої кваліфікуюча ознака «вчинення злочину в умовах воєнного стану» не є тотожним поняттям до обставин вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, висловив і Касаційний кримінальний суд, зокрема, в ухвалі від 17 січня 2023 року (справа № 404/3367/22, провадження № 51-207ск23). Позиція Касаційного кримінального суду є сталою, оскільки неодноразово переглядаючи судові рішення щодо осіб, засуджених за різні злочини з кваліфікуючою ознакою «вчинення злочину в умовах воєнного стану», Суд не ставив під сумнів правильність кваліфікації дій винних осіб за цією ознакою (ухвали від 23 листопада 2022 року у справі № 466/1973/22 та від 05 грудня 2022 року у справі № 175/965/22; постанова від 02 березня 2023 року у справі № 477/378/22). Інших правових позицій щодо цього питання суд касаційної інстанції не висловлював.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має постійне місце проживання у м. Києві, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, думку державного обвинувача, особи винуватого, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує положення ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання з урахуванням вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до ухвалення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2023 та застосувати ч. 1 і ч. 4 ст. 70 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 26 листопада 2022 року по 28 листопада 2022 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: шоколадки «Milka» по 100 г артикул 895464 в кількості 6 шт., шоколадки «Milka» по 100 г артикул 811243 в кількості 9 шт. вважати власністю ТОВ «СІЛЬПО-ФУД»; комп`ютерний лазерний CD диск, на якому міститься папка під назвою «26.11.2022 Сільпо Кибальчича, 11-а шоколад», в якій знаходиться десять відеофайлів, що зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3601/22 від 07.12.2022 у розмірі 240 грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1