Справа № 173/3123/23
Номер провадження1-кп/173/66/2024
В И Р О К

іменем України

18 січня 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю - прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою загальною, освітою, тимчасово не працюючого, не одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого, засіб зв`язку - НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , 11 вересня 2023 року близько 06:00 годин,, знаходився неподалік від будинку АДРЕСА_2 . В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час спілкування з ОСОБА_5 , який також в той час знаходився на поряд з територією вказаного домоволодіння, котре розташоване за вище зазначеною адресою, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на протиправне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, стоячи перед ОСОБА_5 , завдав йому один удар кулаком правої руки у обдасть голови, а саме лівої скроні, після чого ОСОБА_5 в результаті спричиненого удару, впав на землю та втратив свідомість.

У результаті умисних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово - медичного експерта № 81-Е від 20.09.2023 року, який було винесено на підставі судово-медичного обстеження ОСОБА_5 1974 р.н., з урахуванням відомих обставин випадку, встановлено, що у нього виявлене ушкодження у вигляді рани на шкірі в лівій лобовій ділянці, яке згідно п.п. 2.3.3. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 6 діб, але менше 21 доби.

Виявлені ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік лівого ока, ділянки зсаднення шкіри в лівій скроневій ділянці згідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Вказані тілесні ушкодження могли бути утворені від дії тупого твердого предмета або предметів з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), не виключено, зокрема, внаслідок падіння на тверду підлеглу поверхню з висоти, що не перевищує висоту власного зросту або з висоти близької до такої, давність їх утворення може відповідати терміну, вказаному обстеженим, що підтверджується відповідними даними огляду потерпілого під час проведення судово-медичного обстеження» та даними наданої медичної документації на його ім`я.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 82-Е-Д від 20.09.2023, враховуючи характер та локалізацію виявлених при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, можна вважати, що за вказаним під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого механізм мав можливість утворення виявлених у нього ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав , пояснивши, що 11 вересня 2023 року приблизно о 6-00 годині він разом зі своїм товаришем перебували біля автомобіля, належного його товаришеві по вул. Пальохи в м. Верхньодніпровську. В цей час повз них проїжджав автомобіль, в якому знаходився потерпілий, який нецензурно висловився в їхній бік з приводу того, чого вони там стоять. Потім вони з потерпілим зустрілись нижче, на повороті до заводу ім. 1-го Травня по вул. Яблуневій, так як вони хотіли поговорити з потерпілим. Він вийшов з автомобіля, потерпілий також вийшов із пасажирського сидіння свого автомобіля. Потерпілий наближаючись до нього почав знімати свою сумку і йому задалось, що потерпілий хоче його вдарити. Тому він кулаком правої руки вдарив потерпілого в ліве око. Потерпілий впав, а він сів у автомобіль і вони з товаришем поїхали.

Вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 11.09.2023 року він їхав з дружиною на автомобілі в сторону заводу. За кермом автомобіля була його дружина. Обвинувачений з товаришем на автомобілі перегородили проїжджу частину дороги. На даній ділянці дороги рух був одностороннім. Його дружина занервувала та почала питати, як їй їхати далі. Але іншого виходу крім виїзду на зустрічну полосу руху не було. Він зробив обвинуваченому та його товаришеві зауваження з цього приводу. Нецензурною лайкою він не виражався так як взагалі не має такої звички. Вони з дружиною поїхали далі. На повороті до заводу вони зустріли свого співробітника та зупинились, щоб взяти його та підвезти на роботу. В цей час до їхнього автомобіля під`їхав автомобіль із обвинуваченим. Обвинувачений та його товариш накинулись спочатку на його співробітника, так як вважали, що то він робив їм зауваження, але він сказав, що зауваження їм зробив саме він та сказав, що зараз вони з усім розберуться і він нахилився щоб зняти сумку, але отримав удар в область голови, після чого впав та втратив свідомість і далі нічого не пам`ятає.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона з чоловіком в той день їхали вранці на роботу. Вона була за кермом. При русі транспортного засобу вона побачила, що спереду інший автомобіль перекрив проїзну частину, і при наближенні їхнього автомобіля до того транспортного засобу, водій свій автомобіль не прибрав, в зв`язку з чим вона змушена була його об`їжджати по зустрічній полосі. ЇЇ чоловік зробив зауваження особам, що знаходились у вказаному автомобілі. Та вони поїхали далі. На повороті до місця роботи вони побачили свого працівника та зупинились, щоб його підвезти. В цей час до них під`їхав автомобіль з обвинуваченим. Останній разом зі своїм товаришем вийшли з автомобіля і спочатку накинулись на їхнього працівника. Вони почали їм говорити, що зауваження робив не він. І з автомобіля до обвинуваченого та його товариша вийшов її чоловік. Обвинувачений відразу вдарив його в область голови. Від чого її чоловік впав та втратив свідомість. Обвинувачений став махати руками у неї перед обличчям. Тоді вона почала кричати, що викличе поліцію та, що запам`ятала номер їхнього автомобіля. Тоді обвинувачений з товаришем сіли у свій автомобіль та поїхали. Її чоловікові накладали шви та він змушений був лікуватись.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що він йшов на роботу. Повз нього проїздив потерпілий і вони зупинились, щоб його підвезти до роботи. В цей час до них під`їхав інший автомобіль, з нього вийшли два хлопці та накинулись на нього. Потім з автомобіля вийшов потерпілий. Обвинувачений підійшов до нього та наніс йому удар. Потерпілий впав . Дружина потерпілого вийшла з автомобіля та почала кричати.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2023 року, з фото таблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_5 , згідно якого останній розказав та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень з боку гр. ОСОБА_4 , а саме, що ОСОБА_4 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область скроні.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2023 року, з фото таблицею до нього за участю свідка ОСОБА_6 , згідно якого остання розказала та показала механізм спричинення тілесних ушкоджень її чоловіку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,., а саме, що ОСОБА_4 , наніс її чоловікові один удар кулаком в область голови, від якого її чоловік впав.

Протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицею до нього за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якого останній розказав та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , а саме, що наніс йому один удар кулаком в область голови.

Відповідно до висновків судово - медичного експерта № 81-Е від 20.09.2023 року та № 82-Е-Д від 20.09.2023 року встановлено, що виявлене у ОСОБА_5 , ушкодження у вигляді рани на шкірі в лівій лобовій ділянці, яке згідно п.п. 2.3.3. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 6 діб, але менше 21 доби.

Виявлені ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік лівого ока, ділянки зсаднення шкіри в лівій скроневій ділянці згідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Вказані тілесні ушкодження могли бути утворені від дії тупого твердого предмета або предметів з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), не виключено, зокрема, внаслідок падіння на тверду підлеглу поверхню з висоти, що не перевищує висоту власного зросту або з висоти близької до такої, давність їх утворення може відповідати терміну, вказаному обстеженим, що підтверджується відповідними даними огляду потерпілого під час проведення судово-медичного обстеження» та даними наданої медичної документації на його ім`я. Враховуючи характер та локалізацію виявлених при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, можна вважати, що за вказаним під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого механізм мав можливість утворення виявлених у нього ушкоджень

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та його дії, кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, застосованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання , як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи. Воно має бути законним ( не свавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65, КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про його особу, який на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст.89 КК України не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття .

Обставин , що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді штрафу в межах санкцій ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає грошовому еквіваленту в сумі 1 700.00 (одна тисяча сімсот) грн., визначеному санкцією ч. 2 ст. 125 КК України .

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов згідно якого останній просить стягнути із ОСОБА_4 , та 30 000.00 грн.. на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що протиправними діями обвинуваченого йому спричинені легкі тілесні ушкодження. Після отриманої травми йому зашили рану, яку він потім обробляв препаратами за призначенням лікаря. В цілому на лікування ним витрачено приблизно 3 000.00 грн., що пов`язане як з лікуванням так із поїздками на обстеження та до судмедексперта, але квитанцій він не зберіг. Проте йому завдана моральна шкода, яка полягає у спричиненні йому моральних страждань, які спричинили негативні зміни в його житті, викликали насторогу, тривогу, негативні емоційні реакції, що мало наслідком порушення сну, нервозності, дратівливості, побоювання за своє майбутнє. Він змушений був протягом тривалого часу приймати заспокійливі та знеболюючі препарати. Протягом тижня знаходився на лікуванні. Втратив можливість працювати, не зміг поїхати у відрядження за кордон і втратив можливість заробити приблизно 50 000.00 грн.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати. зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість виражених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказуванню не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди, є сам по собі факт порушення права ( справи Войтенко проти України, Науменко проти України.)

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини спричинення шкоди здоров`ю потерпілому , суд враховує, що спричинення шкоди відбулось умисно, потерпілому спричинені легкі тілесні ушкодження,що викликали короткочасний розлад здоров`я та позбавили потерпілого працювати та поїхати за кордон у відрядження. Також суд враховує ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених позивачем, та вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь потерпілого, ОСОБА_5 , 15 000.00 грн., на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде співмірним із спричиненою потерпілому моральною шкодою, та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення потерпілого за рахунок обвинуваченого

Речові докази і процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирався і виходячи з того, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд не вбачає підстав для його обрання при ухваленні вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст., 12, 65, ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, ст.ст 177, 183, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу суд , -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян що еквівалентно сумі 1 700.00 (одна тисяча сімсот) грн.

Речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , 15 000.00 (п`ятнадцять тисяч) грн., на відшкодування спричиненої моральної шкоди

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1