УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 29.08.2023 у кримінальному провадженні № 0000602 від 10.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 29.08.2023 у кримінальному провадженні № 0000602 від 10.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Скаргу мотивовано тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000602 від 10.08.2023.

21.08.2023 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 направлено заяву про надання памятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_4

13.09.2023 адвокатом отримано постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 29.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Водночас, на переконання адвоката вказане рішення є необґрунтованим та передчасним, а тому просив слідчого суддю його скасувати.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, водночас подав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності та задовольнити її з наведених у ній підстав.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що в силу ч. 3 ст. 306 КПК не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про наступне.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000602 від 10.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_4 .

21.08.2023 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 направлено заяву про надання памятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_4

13.09.2023 адвокатом отримано постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 29.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Так, слідчий у постанові послався на те, що досудовим розслідуванням на даний час не встановлено заподіяння шкоди, моральної, фізичної або майнової ОСОБА_4 діями працівників правоохоронних органів.

Разом із тим, такі висновки слідчого є помилковими, суперечать завданням Кримінального кодексу України щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, тощо.

Так, ч. 5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у постанові про відмову у визнані потерпілим доводів відносно заподіяння чи не заподіяння ОСОБА_4 шкоди слідчим в порушення вимог ст. 55 КПК України не зазначено.

Також при винесенні постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 слідчим залишено поза увагою доводи, викладені у заяві про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000602.

Враховуючи вищевикладене, постанова слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 29.08.2023 у кримінальному провадженні № 0000602 від 10.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, підлягає скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 55, 220, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 29.08.2023 у кримінальному провадженні № 0000602 від 10.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим- задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 29.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим (заява від 21.08.2023) про визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000602 від 10.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1