Номер провадження: 11-сс/813/1783/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ», заявники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2023 року,

установив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги ГО «За право жити», ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягала у невнесенні до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, за заявою від 23.06.2023 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ГО «За право жити», заявники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури та зобов`язати внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою останніх від 23.06.2023 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2023 року визначено колегію суддів для розгляду вказаного апеляційного провадження (єдиний унікальний номер судової справи 522/13088/23, номер провадження 11-сс/813/1783/23) у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

До початку розгляду справи, судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заявили самовідводи від розгляду зазначеної апеляційної скарги, оскільки скарга стосується невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень суддями Одеського апеляційного суду, в тому числі суддею ОСОБА_4 , а тому здійснення розгляду справи колегією суддів цього ж суду може викликати обґрунтовані сумніви у стороннього спостерігача в їх неупередженості.

Прокурор, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

В судове засідання апеляційного суду заявники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не заперечували проти заявлених самовідводів.

Заслухавши пояснення суддів щодо заявлених самовідводів, думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Набуття статусу обвинуваченого є результатом здійснення досудового розслідування, яке відповідно до ст.214 КПК України починається з внесення відомостей про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що предметом розгляду слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси, за результатами якого була постановлена оскаржувана ухвала від 20 жовтня 2023 року, було відмовлено у задоволенні скарги ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ», ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення в порядку ст.214 КПК України відомостей до ЄРДР за заявою від 23.06.2023 року про вчинення кримінальних правопорушень діючими суддями Одеського апеляційного суду: ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Тобто, предметом розгляду даного кримінального провадження є вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення злочинів суддями Одеського апеляційного суду.

Системне тлумачення ч.2 ст.32, ч.2 ст.42 та ст.214 КПК України дозволяє дійти висновку, що рішення апеляційного суду за результатами розгляду даного питання буде слугувати підставою для внесення або не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення злочинів суддями Одеського апеляційного суду та, відповідно, набуття чи не набуття ними статусу обвинувачених, що у відповідності до вимог ч.2 ст.32 КПК України виключає розгляд Одеським апеляційним судом даного кримінального провадження.

Колегія суддів, дійшовши висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених самовідводів, окрім вимог п.4 ч.1 ст.75, ст.80 КПК України, також враховує положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

За наведених вище обставин, апеляційний суд доходить висновку про існування обставин, які унеможливлюють участь суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлений самовідвід підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду апеляційної скарги ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ», заявники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2023 року.

Передати матеріали судового провадження 11-сс/813/1783/23 до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4