Справа № 331/7260/23
Провадження № 1-кс/331/2092/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 16.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

І. Короткий виклад клопотання.

Сектором дізнання Мелітопольського районного управління поліції ГУНп в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000021 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Дізнавач сектору дізнання Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме на грошові кошти у безготівковій формі, які перебувають на рахунку в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ТАСКОМБАНК» (), відкритого на ім`я ОСОБА_5 .

ІІ. Позиція учасників розгляду клопотання.

Дізнавач підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що майно не було тимчасово вилучене та з огляду на необхідність збереження майна, щодо якого розглядається питання про накладення арешту, до виконання ухвали з цього питання, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності власника майна. Суд також враховує, що предметом арешту майна є грошові кошти у безготівковій формі, які за своєю природою не визначені індивідуальними ознаками, можуть у короткий строк бути передані третім особам, що перешкоджатиме меті застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

ІІІ. Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні сектору дізнання Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000021 від 16.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2023 невстановлена особа, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , надіслала останньому повідомлення в «Телеграм» віл імені його знайомого щодо надання грошової допомоги, після чого, скориставшись довірою ОСОБА_6 , заволоділа його грошовими коштами сумі 4020 гривень, які ОСОБА_6 перерахував зі своєї картки з номером НОМЕР_1 на банківську карту зловмисника з номером НОМЕР_2 .

Відповідно до проведених тимчасових доступів до банківської картки № НОМЕР_3 , IBAN-рахунок НОМЕР_4 було встановлено, що банківська картка належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно виписки по вказаній картці, 16.06.2023 року о 16-50 годин на банківську картку гр. ОСОБА_5 від потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надійшли грошові кошти в сумі 4000 гривень, які в подальшому переказані не були і залишились на рахунку банківської картки гр. ОСОБА_5 .. Загальний баланс картки становить 4108,78 гривень, з яких 4000 гривень є об`єктом кримінального правопорушення.

IV. Досліджені докази.

До клопотання дізнавачем було надано

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 16.06.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 звернувся до сектору дізнання Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області з заявою щодо вчинення шахрайських дій відносно нього, за допомогою застосунку «Телеграм», попередня кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України;

рапорт помічника чергового Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , відповідно до якого 16.06.2023 року надійшло повідомлення, що о 17-30 годин за адресою АДРЕСА_1 , у соцмережах знайомий написав ОСОБА_6 з проханням переказати йому грошові кошти в сумі 4000 гривень . Після переказу коштів, знайомий написав про те, що його сторінку зламали і що будь-які кошти переказувати не треба;

протокол допиту потерпілого в режимі відеоконференції від 20.06.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 вказав, що він отримав повідомлення в месенджері соціальної мережі «Телеграм» від знайомого, який попросив позичити йому грошові кошти. ОСОБА_6 перерахував гроші в розмірі 4000 гривень та майже відразу з ним зв`язався знайомий, який повідомив, що його сторінку зламали. Після потерпілий вказав номер своєї банківської картки та номер картки, куди він перерахував кошти;

копія платіжної інструкції P24A133B432843D4229, яка декларує переказ грошових коштів ОСОБА_6 в сумі 4000 гривень;

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16.08.2023 року, відповідно до якого начальник СД Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області в приміщенні Запорізького обласного управління ПАТ «ТАСКОМБАНК» за участю представника банку ОСОБА_8 отримав довідку про рух коштів, договір на банківське обслуговування, ID-паспорт гр. ОСОБА_5 , скрін-шот реєстраційного номеру облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_5 , довідку. Вказані документи були оглянуті дізнавачем, що зафіксовано в протоколі огляду. Так відповідно до договору про комплексне банківське обслуговування, банківська картка № НОМЕР_3 , IBAN-рахунок НОМЕР_4 відкрита в АТ «ТАСКОМБАНК» на ім`я ОСОБА_5 . Згідно довідки про рух коштів карткового рахунку, з банківської картки НОМЕР_1 16.06.2023 року було здійснено переказ на карту ОСОБА_5 , НОМЕР_4 суму в розмірі 4000 гривень.;

вилучені відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.08.2023 року документи визнані дізнавачем СД Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 речовими доказами;

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 25.10.2023 року, де дізнавачем в приміщенні ПАТ «ТАСКОМБАНК» від представника банку було отримано CD-R диск з електронною інформацією, який в подальшому визнано речовим доказом по кримінальному провадженню;

протокол огляду від 25.10.2023 року, відповідно до якого отримані раніше документи 16.08.2023 року, представник банку надав в електронному вигляді на диску;

довідка по картковому рахунку НОМЕР_4 , відкритого на ім`я ОСОБА_5 , де на вищезгаданому рахунку станом на 19.10.2023 року знаходяться грошові кошти в сумі 4108,78 грн.

V. Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до п. 2 ч. 12 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації;

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно норми ч. 1 ст. 96-2 КК України, 1. Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

VI. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

Слідчим суддею при розгляді клопотання про арешт майна встановлена наявність доказів, що вказують на вчинення злочину, а саме на це вказують додані до матеріалів клопотання протоколи тимчасового доступу до речей і документів, договір про комплексне банківське обслуговування, документи, що підтверджують рух коштів на банківський рахунках.

Суду надано виписку по рахунку ПАТ «ТАСКОМБАНК», відповідно до якого ОСОБА_6 перерахував грошові кошти на картку, яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 ..

Слідчий суддя вважає, що майно про яке зазначається у клопотанні, має ознаки майна, що підлягає спеціальній конфіскації, а саме п. 1,3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, а тому на нього може бути накладений арешт, навіть якщо воно знаходиться у володінні осіб, що не є підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Так, враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт саме шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке перебуває на банківському рахунку, що відкритий в ПАТ «ТАСКОМБАНК».

З цих підстав,

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на банківський рахунок відкритий в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ТАСКОМБАНК» () та грошові кошти у безготівковій формі, які перебувають на рахунку, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування коштами, які знаходиться на банківському рахунку:

- НОМЕР_4 (валюта рахунку УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), який оформлено нафізичну особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 та прив`язаний до банківської картки № НОМЕР_3 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ця ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 07 листопада 2023 року о 08-15 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1