Справа № 761/3205/24
Провадження № 1-кс/761/2735/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , за погодженням прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001084, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , за погодженням прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0001084, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001084 від 20.10.2023, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 27.02.2022 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а саме: наданні іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто на вчинення державної зради в умовах воєнного стану. Так, ОСОБА_3 , будучи проросійсько-налаштованою особою, підтримуючи агресивну політику російської федерації, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, будучи обізнаним про факти ведення Російською Федерацією агресивної війни проти України та окупацію її окремих територій, діючи умисно, керуючись власними переконаннями, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, о 23 год 44 хв 07 сек 27.02.2022 за допомогою власного електронного пристрою, використовуючи власний обліковий запис електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », надіслав три електронних листи на електронні поштові адреси російських телеканалів, зокрема, на адресу російського медіа-холдингу « Всероссийская государственная телевизионная и радиовещательная компания » - « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який перебуває у державній власності країни-агресора, телеканалу «Первый канал» - « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який знаходиться у частковій державній власності країни-агресора та телеканалу «Звезда» - « ІНФОРМАЦІЯ_6 », який знаходиться у власності міністерства оборони російської федерації. У вказаних повідомленнях містилася інформація щодо місця розташування особового складу Сил оборони України на тридцяти трьох позиціях по місту Києву. Також, у вказаних повідомленнях зазначена кількість військовослужбовців, приналежність до конкретних підрозділів Сил оборони України та наявного у них озброєння. У даних повідомленнях ОСОБА_3 називав позиції Сил оборони України як « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (рос.). Продовжуючи вчиняти злочинні дії, усвідомлюючи суспільну небезпечність таких діянь, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 о 21 год 58 хв 07.03.2022 та о 20 год 43 хв 17.03.2022 за допомогою власного електронного пристрою, використовуючи власний обліковий запис електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відправив цим же телекомпаніям на електронні адреси « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », два електронних листи з аналогічним змістом. Таким чином, ОСОБА_3 з ідеологічних мотивів, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, направлений на надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, ініціативно звернувся до медійних організацій Російської Федерації та повідомив про місця дислокації Сил оборони України російській стороні у перші тижні повномасштабного вторгнення РФ на територію України.

23.01.2024 о 23 год. 35 хв. ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

24.01.2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Як зазначає у клопотанні слідчий, підозра ОСОБА_3 у вчинені вищевказаних кримінальних правопорушень обґрунтовується наступними доказами, а саме: відповіддю оперативного підрозділу ДЗНД СБ України №5/4/1-14797 від 06.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.11.2023, протоколом огляду від 30.10.2023, протоколом огляду від 31.10.2023, висновком експертів за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи № 29093/23-36 від 09.01.2024, відповіддю оперативного підрозділу ДЗНД СБ України № 5/4/1 - 15120 від 14.11.2023 та протоколом огляду від 14.11.2023, відповіддю оперативного підрозділу ДЗНД СБ України № 5/4/1 - 15467 від 23.11.2023 та протоколом огляду від 22.11.2023, відповіддю оперативного підрозділу ДНЗНД СБ України №5/4/1 - 15428 від 20.11.2023, протоколом огляду від 15.01.2024, протоколом огляду від 10.01.2024, протоколом огляду від 10.01.2024 сайту « ІНФОРМАЦІЯ_8 », протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.01.2024, відповіддю оперативного підрозділу ДЗНД СБ України №5/4/1 - 1032 від 23.01.2024, відповіддю оперативного підрозділу ДЗНД СБ України №5/4/1 - 985 від 22.01.2024, протоколом огляду місцевості від 23.01.2024, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.01.2024, протоколом огляду від 23.01.2024, протоколом огляду від 24.01.2024, повідомленням про підозру ОСОБА_3 від 24.01.2024, іншими матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001084 від 20.10.2023 в сукупності.

Зі змісту клопотання вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1 - 5 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, у клопотанні слідчий вказує, що застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Між тим, вказав, що ноутбук під час затримання з вікна він не викидав. Окрім того, зазначив, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення нічим не підтверджуються. Повідомив, що має друзів та родичів, а тому нікуди тікати не збирається. Разом з тим, вказав, що налаштований на угоду з органом досудового розслідування. Просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив залишити без задоволення. Між тим, вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, відповідно до матеріалів клопотання не підтверджені, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має визначене місце проживання, має родичів та друзів, офіційно працює. Просив застосувати домашній арешт.

Заслухавши позиції прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши наявні у матеріалах клопотання докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001084 від 20.10.2023, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

23.01.2024 о 23 год. 35 хв. ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

24.01.2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, а отже в оцінці цього питання кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням сталої практики ЄСПЛ, про що прямо вказує ч. 5 ст. 9 КПК України.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення особі обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав осіб.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 КК України КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_3 , до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження останній не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Питання доведеності вини підозрюваного ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст.194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного ОСОБА_3 , як цілком ймовірний, з огляду на те, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися.

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_3 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності. Крім того, слідчий суддя враховує, що свідками є сусіди підозрюваного ОСОБА_3 і останній так чи інакше контактує, може контактувати з ними, оскільки проживає з ними в одному будинку, знає місце їх проживання, тощо.

Між тим, суд вважає доведеним ризик того, що підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки зважаючи на тяжкість вчиненого ОСОБА_3 , неодноразовість вчинення протиправної дії та триваючої агресії росії проти України, масованих ракетних ударів, останній маючи на меті нашкодити національній безпеці та цілісності може коригувати відповідні удари та інформувати ворога про місцезнаходження, дислокацію військовослужбовців, об`єктів критичної інфраструктури, тощо.

Характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_3 , у тому числі наявність визначеного місця проживання, працевлаштування, не спростовує наявність можливих ризиків неправомірної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, застава, особиста порука чи домашній арешт не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваного, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, у тому числі передбачених ч.2 ст.111 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави відносно останнього.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_3 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 на 60 днів, який обраховувати з 24 січня 2024 року до 23 березня 2024 року включно, із урахуванням часу фактичного затримання особи.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 180, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_3 , під вартою визначитина 60 днів, який обраховувати з 24 січня 2024 року до 23 березня 2024 року включно, із урахуванням часу фактичного затримання особи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1