Провадження №1-кс/522/7747/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дмитрівка Болградського району Одеської області, гагауза за національністю, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000444 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно клопотання, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена органом досудового розслідування особа, на ім`я ОСОБА_7 в листопаді 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, розуміючи, що на території України введено воєнний стан та наявна заборона виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, заздалегідь вступивши в злочинну змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова та Республіки Румунія поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України та, діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, стали на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовими розслідуванням час та місце, однак не пізніше кінця жовтня 2023 року, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які діяли за попередньою змовою між собою, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на власне незаконне збагачення та незаконне збагачення осіб, які перебували з ним у змові, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробила єдиний стійкий злочинний план, згідно якого здійснювала ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Отже, у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 , діючи відповідно до розробленого плану, вступив у злочину змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , яким він повідомив про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошові кошти та наявної реальної можливості організувати таке переправлення.

Так, на початку листопада 2023 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 , із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм» зателефонувала ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В ході телефонної розмови невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що має зв`язки та може організувати і здійснити їх незаконний перетин державного кордону України.

Однак, з метою роз`яснення вказаного плану та оголошення вартості такого переправлення, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на своє особисте збагачення, шляхом вчинення дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України, повідомила останнім, що за грошову винагороду організує незаконне переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України на територію Республіки Молдова з подальшим переправленням до Республіки Румунії.

В подальшому, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 , з метою доведення свого умислу до кінця, в ході телефонних розмов, демонструвала свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону через свої міцні зв`язки, надавали поради та вказівки щодо дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в момент самого перетинання кордону, піший шлях перетину через державний пункт пропуску з конкретним зазначенням послідовних дій, а також інші поради незаконного перетину державного кордону, за що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повинні буде заплатити їм грошові кошти в сумі по 3000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.11.2023 становило 108 147 гривень) за кожного, на що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали свою згоду та невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 запропонувала їм приїхати в місто Одесу, де зустрітися неподалік міжнародного автовокзалу «Одеса», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 58, для вирішення організаційних питань.

Так, 20 листопада 2023 року приблизно о 08:00 годині, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , відповідно до плану злочинної діяльності та визначених ролей, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення дій щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод під керівництвом невстановленої органом досудового розслідування особи на ім`я ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, намагалися організувати останнім перетин державного кордону України в пункті пропуску «Маяки-Удобне» шляхом вивезення невстановленим транспортним засобом з міста Одеси, за що просили грошові кошти в сумі 2500 доларів США за кожного (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.11.2023 становило 90 347,5 гривень).

Далі, 20.11.2023 приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , використовуючи транспортний засіб марки «KIA MAGENTIS» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , що використовував транспортний засіб марки «BMW 535» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , приїхали неподалік будинку №19 по вул. Дерибасівська в м. Одесі, де викликали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою їх подальшого переправлення через державний кордон, які сіли транспортний засіб «KIA MAGENTIS» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Далі, наявний неподалік вказаного місця, ОСОБА_6 , підійшов та сів в автомобіль «KIA MAGENTIS» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , та в його присутності забрав у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 2500 доларів США з кожного та уїхав в невідому напрямку на транспортному засобі марки «BMW 535» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , повідомивши останнім, що ОСОБА_8 , використовуючи свій транспортний засіб марки «KIA MAGENTIS» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 вивезе їх на околицю міста Одеси, де вже чекають їх водії вантажних транспортних засобів, які здійснять їх перевезення через державний кордон України в пункті пропуску «Маяки-Удобне».

Далі, ОСОБА_8 , використовуючи свій транспортний засіб марки «KIA MAGENTIS» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , вивіз ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на АЗС «ОККО» за адресою: м. Одеса, Об`їзна дорога, 5, однак з невідомих причин та обставин, виконати обіцянку ОСОБА_8 не зміг та невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , надали вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишатися до 21.11.2023 в місті Одесі та чекати дзвінка від них для призначення місця зустрічі для повторної організації та подальшого перетину державного кордону України та відвіз їх в готель «Арнаутський» за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 12.

Далі 21.11.2023 приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив що приїхав їх забирати на транспортному засобі з готелю в якому вони проживають.

Далі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приблизно о 06 голині 10 хвилин вийшли з готелю та сіли в транспортний засіб «KIA MAGENTIS» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 на якому під`їхав ОСОБА_8 та поїхали в напрямку АЗС «ОККО» за адресою: м. Одеса, Об`їзна дорога, 5.

Після, приблизно о 07 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 з метою доведення єдиного умислу до кінця, домовився із ОСОБА_11 , який є водієм транспортного засобу марки «DAF» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 із полупричепом з реєстраційним номером НОМЕР_4 щодо перевезення ОСОБА_9 через державний кордон на пункті пропуску «Маяки-Удобне», на що водій погодився та взявши останнього в машину, виїхав з м. Одеси в напрямку пункту пропуску «Маяки-Удобне».

Далі, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що переправлення ОСОБА_9 через державний кордон виконано та буде завершено, вирішили таким же чином здійснити і переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_8 , діючи єдиним спільним умислом із ОСОБА_6 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_7 , знаходячись на АЗС «ОККО» за адресою: м. Одеса, Об`їзна дорога, 5 почав підшукати інших водіїв вантажних транспортних засобів, з метою організації для ОСОБА_10 незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску «Маяки-Удобне» з подальшим пересиланням в Республіку Румунію, однак був затриманий оперативними співробітниками ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_2 , а противоправну діяльність припинено.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Також зазначив, що наявні докази за результатом проведення НСРД, але на час розгляду клопотання у суді не розсекречені та не можуть бути долучені на даний час до матеріалів клопотання.

Слідчий підтримав подане клопотання, просив визначити розмір застави у розмірі 240 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України виходячи за її межі. Пояснив, що у органу досудового розслідування наявна інформація про отримання ОСОБА_6 5000 дол. США за інкриміновані дії у даному кримінальному провадженні. Слідчий зазначив, безпосередньо свідки підтвердили, що ОСОБА_6 отримав від них кошти, та в розмові з ними повідомив, що раніше здійснював успішні дії по допомозі у перетині кордону іншими особами. Однак, вказані грошові кошти, при обшуці не знайдені, тому вважає, що дані кошти підозрюваний може використати для внесесення застави.

Захисник заперечувала проти клопотання. Просила застосувати менш суворий захід не пов`язаний із позбавленням волі у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Поставила під сумнів обґрунтованість підозри та перелічених у клопотанні ризиків. Та за наслідком чого вказує, що обраний запобіжний захід не обґрунтований, ризики не підтверджені матеріалами клопотання.

Звернула увагу, що ОСОБА_6 добровільно з`явився по виклику слідчого та потім в суд для розгляду даного клопотання.

Пояснила, що у підзахисного наявне житло у м. Авангард, Одеського району, де на її думку ОСОБА_6 зможе виконувати обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію адвоката.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

07 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами обшуку; протоколами допиту свідків; протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання, оглядами предметів та іншими зібраними у провадженні доказами в сукупності.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст.89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, не надаючи оцінку щодо допустимості чи не допустимості доказів зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, приходить до висновку, що аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

На цей час у кримінальному провадженні виконуються необхідні слідчі та процесуальні дії.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Вивченням характеристики підозрюваного встановлено, що він є громадянином України, офіційно не працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі, міцні соціальні зв`язки відсутні.

Вищевказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 будучі обізнаний, що йому може бути призначена реальна міра покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом виїзду на тимчасово окуповану території України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких вказують на причетність до вчинення злочину саме ОСОБА_6 , тобто перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків, може впливати на іншого підозрюваного ОСОБА_8 , що перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та в повному обсязі всебічному дослідженні всіх доказів.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_6 може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, так як офіційно не працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука), не здатен забезпечити виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, а саме, своєчасне з`явлення до слідчого та суду на виклик для проведення слідчих та інших процесуальних дій, виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У клопотанні слідчий послався на необхідність визначення розміру застави у розмірі 240 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідно до 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, що становить 644 160 (шістсот сорок чотири тисячі сто шістдесят) гривень без зазначення жодного обгрунтування.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Рішення про суму застави має прийматися з урахуванням обставин справи, особи підозрюваного та його майна (справа «Маргаретич проти Хорватії» п. 92).

Враховуючи положення вказаної статті, суд приходить до висновку, що вимога слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який перевищує вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб - необґрунтована.

Усні пояснння слідчого та доводи про необхідність визначення розміру застави у розмірі 240 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб не свідчить про наявність доказів виключної обставини.

Тому, з урахуванням зазначених обставин справи, а також особи самого підозрюваного, відсутність належних обгрунтувань та доводів слідчого і прокурора, щодо необхідності призначення розміру застави виходячи за межі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідно до 3 ч. 5 ст. 182 КПК, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність призначення заставу у розмірі вісімдесяти розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 лютого 2024 року, після чого, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 07 грудня 2023 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_6 , провадження по справі №1-кс/522/7747/23.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1