Справа № 553/2130/23
Провадження № 1-кп/553/1200/2023
У Х В А Л А

Іменем України

23.11.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001711 від 27.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною 1 статті 301-1, частиною 3 статті 301-1 та частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду міста Полтави зі Полтавської окружної прокуратури Полтавської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001711 від 27.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 301-1, частиною 3 статті 301-1 та частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України.

Під час підготовчого засідання прокурор та представник потерпілого висловили думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 просив прийняти до розгляду у кримінальному провадженні цивільні позови про відшкодування моральної шкоди.

Захисник ОСОБА_8 вважав, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з підстав, зазначених захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_10 у клопотанні від 17.08.2023.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію, висловлену захисником.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та додатків до нього, вислухавши думки сторін, колегія суддів доходить висновку про таке.

Щодо клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору, колегія суддів вважає його необґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, у клопотанні від 17.08.2023 захисник обвинуваченого ОСОБА_10 , яка здійснювала захист на підставі доручення № 016-160002045 від 04.08.2023, вказала на формальний підхід сторони обвинувачення під час проведення досудового розслідування, порушення норм КПК та неповноту викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються, у обвинувальному акті. Також зазначила, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, як твердження про вчинення кримінального правопорушення, що є порушенням принципу презумпції невинуватості.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення.

Таке право гарантується п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Статтею 291 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Пунктом 5 частини 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. Виходячи з цього, обвинувальний акт повинен містити як виклад обставин події, так і формулювання обвинувачення, тобто складатися з описової та резолютивної частини.

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є обов`язковим, оскільки у відповідності до вимог частини 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд здійснюється лише відносно особи, якій висунуте обвинувачення, і тільки в межах висунутого обвинувачення, згідно до обвинувального акту.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, що міститься в постанові №5-328кс16 від 24.11.2016, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому, правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист.

Слід звернути увагу на відсутність нормативного або теоретичного розмежування понять «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення» та «формулювання обвинувачення» та їх визначення (хоча б умовного) у КПК України, що в деяких випадках призводить до однакового викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення, зокрема, викладення однакових змістовних положень у різних елементах обвинувального акту.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001711 від 27.08.2022, слідчим повністю дотриманні вимоги пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, так як обвинувальний акт містить чітку його структуру, а саме формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому колегія суддів вважає, що клопотання сторони захисту є необґрунтованим.

Щодо посилання сторони захисту на порушення презумпції невинуватості, то відповідно положень статей 110, 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, та в якому викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, у обвинувальному акті у кримінальному провадженні не стверджується, що вина ОСОБА_7 є доведеною і прийнято остаточне рішення щодо його винуватості.

Інші зазначені захисником підстави повернення обвинувального акту зводяться до оцінки зібраних під час досудового розслідування доказів.

При цьому, колегія суддів наголошує, що у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішується питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі наданого обвинувального акту.

Отже, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору з цих підстав, колегією суддів не встановлено.

Обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 4, 6 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Полтави.

Угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні не укладалась.

Визначено дату і місце судового розгляду, з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, виконані інші вимоги частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 27 Кримінального процесуального кодексу України, здійснювати кримінальне провадження у закритому судовому засіданні слід впродовж усього судового провадження.

Відповідно до статті 128 Кримінального процесуального кодексу України, наявні підстави для прийняття до розгляду у кримінальному провадженні цивільних позовів законного представника потерпілого ОСОБА_11 , яка звернулася з вимогами про відшкодування моральної шкоди до обвинуваченого в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 та в своїх інтересах особисто.

На підставі викладеного, керуючись статтями 128, 291, 314-317 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в:

Прийняти до розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов законного представника ОСОБА_11 , яка дії в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди.

Прийняти до розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди.

Визнати ОСОБА_9 та ОСОБА_11 цивільними позивачами, а ОСОБА_7 цивільним відповідачем.

У задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001711 від 27.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною 1 статті 301-1, частиною 3 статті 301-1 та частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України, у закритому судовому засіданні в залі суду на 14:00 годину 30.11.2023.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28.11.2023.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3