КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року про продовження, зокрема обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 10.11.2023 рокувключно з визначенням застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0002177 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.09.2023 року, крім іншого, продовжено, зокрема обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 10.11.2023 року включно та залишено без зміни визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12.09.2023 року в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час ухвалення оскаржуваного рішення судом визначено максимально можливий розмір застави, визначений п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, при цьому не враховано та не взято до уваги положення ч.4 ст. 182 КПК України згідно якої розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого, а також не враховано відсутність майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з вилученням викраденого майна.

На думку апелянта, визначений слідчим суддею на досудовому провадженні розмір застави повинен бути зменшений, оскільки не було встановлено дійсний майновий та сімейний стан обвинуваченого і матеріали справи не містять жодних даних про ці обставини, а визначена застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є завідомо непомірною для обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу - захисник ОСОБА_5 не просив розглядати дану апеляційну скаргу за участю сторін, а від інших учасників кримінального провадження також не надходило клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін кримінального провадження, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останніх.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали контрольного провадження №1-кп/754/1161/23 (справа №754/12541/23) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скаргизахисника, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 12.09.2023 року під час розгляду у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №0002177, у якому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, прокурор заявив клопотання про продовження, зокрема обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може вчинити спроби переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження зокрема обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції зазначив, що на даний час обставини, які слугували підставою для обрання останньому даного виду запобіжного заходу не відпали і в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані на підтвердження існування ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

При цьому суд врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, а тому дійшов висновку, що продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжив обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також своєю ухвалою суд залишив без зміни раніше визначений розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції пропродовження зокрема обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, пославшись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК Українита обґрунтовано залишив без зміни альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що розмір раніше визначеного ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є завідомо непомірний для обвинуваченого колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так, згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні "Istomina v. Ukraine" від 13.01.2022(заява № 23312/15), «гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок підозрюваного злочину, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні. Таким чином, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, його майно та його відносини з особами, які мають надати особисту поруку, іншими словами, на ступінь впевненості щодо можливої перспективи того, що втрата застави або позов проти гарантів у разі неявки підсудного в судове засідання буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб запобігти бажанню втекти з його або її боку…» (§25 рішення).

Отже, приймаючи рішення про залишення без зміни альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд не порушив вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та врахував конкретні обставини кримінального правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, а також врахував ступінь встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких додаткових відомостей, обставин та фактів, які б зменшували вказані ризики та відповідно давали б можливість пропорційно зменшити розмір застави, який був би достатній для виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

За викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 12.09.2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та залишено без зміни раніше визначений розмір застави, винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону і підстав для її скасування та зменшення ОСОБА_6 розміру застави, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 10.11.2023 року включно та залишено без зміни визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3