Справа № 199/8788/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 клопотання дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000806, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська надійшло клопотання дізнавача за погодженням із прокурором про арешт майна, в обґрунтування якого дізнавач послався на те, що в провадженні СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000806 за ст.309 ч.1 КК України, порушене за фактом виявлення у салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_3 речовини, схожу на наркотичну. В ході досудового розслідування 19 жовтня 2023 року в період часу з 04 годин 28 хвилин по 04 годин 48 хвилин дізнавачем було проведено огляд місця події ділянки місцевості біля будинку №98 по вул. Любарського в м. Дніпро, де в присутності двох понятих ОСОБА_3 , з бардачку свого автомобіля - Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_1 , видав шприц об`ємом 2 мл наповнений наполовину, з речовиною прозорого кольору, схожою на наркотичну. Також в ході огляду було вилучено автомобіль Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. За таких обставин дізнавач просив задовольнити його клопотання наклавши арешт на вищезазначений транспортний засіб, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судовому засідання власника майна проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що в шприці знаходився миючий засіб, а автомобіль потрібен йому щодення, оскільки він працює водієм такі і це єдине джерело доходу.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин суд, керуючись положеннями ст.172 ч.1 КПК України, вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд клопотання по суті за наведеної явки учасників розгляду клопотання.

Вислухавши власника майна та дослідивши матеріали поданого дізнавачем клопотання, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

В судовому засіданні встановлено, що СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000806 від 19 жовтня 2023 року, кваліфікованому за ст.309 ч.1 КК України та розпочатому за фактом добровільної видачі 19 жовтня 2023 року працівникам поліції громадянином ОСОБА_3 із салону свого автомобіля речовини, схожу на наркотичну.

Постановою дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 19 жовтня 2023 року автомобіль Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000806, що зумовлено тим, що на вказаному транспортному засобі здійснювалось незаконне перевезення вищевказаного шприцу з речовиною прозорого кольору, яка імовірно підпадає під ознаки забороненої в обігу на території України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 .

За змістом ст.ст.131, 132, 170 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2, 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 10, 11 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.173 ч.1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, тобто наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Аналізуючи наведені дізнавачем в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для його задоволення, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду такого клопотання знайшли своє підтвердження всі заявлені дізнавачем і необхідні для розгляду обставини, як то факт вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, та початок кримінального провадження за ознаками цього кримінально караного діяння, правова кваліфікація якого та встановлений кримінальним процесуальним законом обов`язок доказування зумовлюють необхідність доведення дізнавачем події кримінального правопорушення, винуватості особи у його вчиненні тощо. Доказування здійснюється за допомогою відповідних доказів, різновидом яких є речові докази, значення яких, в свою чергу, має зокрема і автомобіль Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в рамках кримінального провадження № НОМЕР_2 , з огляду на наявність у ст.309 ч.1 КК України такої кваліфікуючої ознаки як «незаконне перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту». Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що дізнавач просить накласти арешт на вказане авто, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які мають суттєве значення для встановлення та виключне значення для доведення важливих обставин у розслідуваному кримінальному провадженні, а також досягнення його дієвості, оскільки це майно може бути використано як докази, отримати які іншим способом неможливо, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження цього майна, враховуючи викладені в ст.173 ч.2 КПК України обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання дізнавача, однак частково.

Частковість задоволення клопотання полягає в накладенні арешту на автомобіль Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу без позбавлення власника, володільця зазначеного майна права ним користуватись, оскільки необхідність позбавлення саме права користування не мотивована дізнавачем, а з огляду на значення вказаного майна для розслідуваного кримінального провадження та встановлених судом його обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 працює водієм таксі на вказаному автомобілі, і це є основним джерелом його доходу, необхідність у такому обмеженні наразі не вбачається та є надмірним обмеженням прав власника авто.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170, 173, 208, 234, 236, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000806, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, задовольнити частково.

Накласти в рамках кримінального провадження №0000806 арешт на майно, а саме на: транспортний засіб марки Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , із позбавленням власника вказаного майна та інших осіб, в тому числі за довіреністю, права відчужувати та будь-яким чином розпоряджатись цим майном, однак без позбавлення власника (володільця) зазначеного майна права ним користуватись.

У задоволенні іншої частини клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1