печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.11.2021 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України в рамках кримінального провадження № 0000974 від 05.11.2015 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів та вимог скарги адвокат зазначив, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим і ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування та відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України через відсутність збитків. Окрім того зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують вручення належним чином письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000974 від 05.11.2015 у спосіб, визначений статтею 278 КПК України, а зазначене письмове повідомлення про підозру від 08.11.2021 не може вважатись врученим, оскільки порушено процедуру вручення, яка визначена кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені обставини та порушення допущені органом досудового розслідування у своїй сукупності тягнуть за собою підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

В судове засідання адвокат не з`явився, про дату,часта місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність та зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000974 від 05.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 18.11.2020 складено повідомлення про підозру щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07.10.2021 у справі № 757/49523/21 вказане повідомлення про підозру від 18.11.2020 пред`явлене органом досудового розслідування ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному проваджені № 0000974 визнано необґрунтованим та скасовано.

Крім того, судом першої інстанції зазначено про допущенні з боку органу досудового розслідування суттєві порушення при врученні ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 18.11.2020, внаслідок чого останній не набув статусу підозрюваного у відповідному кримінальному провадженні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.10.2021 у справі № 757/49523/21 рішення суду першої інстанції залишено без змін, а також судом апеляційної інстанції наголошено на тому, що скасовуючи повідомлення про підозру, судом вірно визначено, що окрім порушень слідчим та прокурором процедури вручення повідомлення про підозру від 18.11.2020, також встановлено необґрунтованість самої повідомленої підозри, зокрема, недоведеності тієї обставини, що ОСОБА_5 може бути суб`єктом інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У постанові Київського апеляційного суду від 14.12.2021 у справі № 757/54748/20 (про скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) також визначено, що повідомлення про підозру від 18.11.2020 є необґрунтованим.

Отже, необґрунтованість повідомлення про підозру від 18.11.2020 визнано рішеннями судів, які є остаточними та оскарженню не підлягають.

08.11.2021 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 за погодженням з прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду та додержання законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

З матеріалів скарги вбачається, що не погоджуючись з вказаними діями сторони обвинувачення, зокрема, доводами викладеними у повідомленні про підозру ОСОБА_5 від 08.11.2021 та висновках судового експерта зроблених на підставі відомостей Довідки від 25.03.2016 «Про результати перевірки окремих операцій ПАТ «Юніон Стандарт Банк», стороною захисту з метою надання об`єктивної оцінки усім обставинам відкриття кредитних ліній та надання кредитних коштів позичальникам, ініційовано призначення судово-економічної експертизи.

За результатами проведення судово-економічної експертизи (висновок від 16.10.2023 № 1003/23-23) експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз зроблено висновок, що не видається за можливе документально підтвердити розмір збитків банку, визначений в Довідці від 25.03.2016 (Про результати перевірки окремих операцій ПАТ «Юніон Стандарт Банк»), в частині нанесення ПАТ «Юніон Стандарт Банк» збитків, внаслідок неповернення кредиту за кредитним договором ТОВ «Тезаурус інфо» № 37/06-15 від 19.06.2015 та ТОВ «Ол Компані» за кредитним договором» № 49/06-15 від 30.06.2015навіть з урахуванням договору купівлі - продажу майнових прав № 17/04-2019/2 та договору купівлі - продажу майнових прав № 01-08-19/2 від 01.08.2019 щодо відступлення майнових прав за вищевказаними кредитними договорами.

Також в своїй скарзі адвокат ОСОБА_4 зазначив, відступку майнових прав за договорами про відкриття кредитних ліній ТОВ «Тезаурус інфо» № 37/06-15 від 19.06.2015 та ТОВ «Ол Компані» № 49/06-15 від 30.06.2015 та спростування сторони обвинувачення завдання збитків ПАТ «Юніон Стандарт Банк».

У матеріалах наявний Договір №17/04-2019/2 купівлі-продажу майнових прав від 17 квітня 2019 року (з Додатком №1 до нього), що значиться укладеним ПАТ «ЮСБ БАНК» (Продавець), від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» ОСОБА_9 , з однієї сторони, та ТОВ «БІЗНЕС КОРПОРАЦІЯ» (Покупець).

Вказаний договір укладено з посиланням на Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-ЕА-2019-04-01-000005-b від 05/04/2019.

Відповідно до Додатку №1 до Договору №17/04-2019/2 купівлі-продажу майнових прав, за вказаним договором відступаються права на стягнення заборгованості за кредитними договорами Позичальників ПАТ «ЮСБ Банк» на суму 710 212 563,61 грн., у т.ч. заборгованість ТОВ «Ол компані» у сумі 92 467 626,44 грн., з них за кредитом 49 856 000,00грн., за нарахованими процентами 25 447 048,78грн. та пеня 17 164 575,66грн. та заборгованість ТОВ «Тезаурус інфо» у сумі 96 061 434,39 грн., з них за кредитом 50 000 000,00грн., за нарахованими процентами 25 384 547,93грн. та пеня 20 676 886,46грн.

У подальшому, між ТОВ «Бізнес Корпорація» (Продавець) та ТОВ «Фінанс Плюс» (Покупець) укладено Договір №01-08-19/2 від 01 серпня 2019 року купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого Продавець передає у власність Покупця майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, зокрема право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів (Боржники), які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку №1 до цього Договору.

Сторони домовились, що за продаж Майнових прав за цим Договором Покупець сплачує Продавцю грошові кошти у розмірі 24 187,00грн. Загальна сума заборгованості за договорами, за якими відступаються права вимоги склали 710 212 563,61 грн., у т.ч. заборгованість ТОВ «Ол компані» у сумі 92 467 626,44 грн., з них за кредитом 49 856 000,00грн., за нарахованими процентами 25 447 048,78грн. та пеня 17 164 575,66грн. (п.3 Договору та Додаток №1 до Договору).

Таким чином, на думку адвоката з моменту продажу вказаних майнових прав виключно ТОВ «Фінанс плюс» є єдиною особою, яка має правові підстави для заявлення будь - яких вимог з приводу виконання зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами.

Крім того, стороною захисту здійснюється посилання на висновок експертів № 012-АНО/21 від 04.06.2021 та № 1003/23-23 від 16.10.2023 відповідно до яких:

- голова спостережної ради ПАТ «Юніон Стандарт Банк» ОСОБА_5 не є суб`єктом злочину у кримінальному провадженні № 0000974 від 05.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

- спостережна рада ПАТ «Юніон Стандарт Банк» є колегіальним органом, що виключає персональну винність ОСОБА_5 в інкримінованому злочині за ч. 5 ст. 191 КК України та відсутність у голови спостережної ради ПАТ «Юніон Стандарт Банк» ОСОБА_5 повноважень щодо права надання вказівок іншим особам про перерахування коштів будь - яким юридичним особам;

- голова спостережної рада ПАТ «Юніон Стандарт Банк» не несе персональної відповідальності за рішення прийняті спостережною радою Банку;

- відсутність обов`язку та повноважень у голови спостережної ради ПАТ «Юніон Стандарт Банк» ОСОБА_5 щодо перевірки контрагентів (позичальників), проведення експертизи на підробку чи фальсифікацію наданих правлінням Банку документів, висновків, погоджень тощо.

Отже, ОСОБА_5 займаючи посаду голови спостережної ради ПАТ «Юніон Стандарт Банк» відповідно до наданих повноважень, на відміну від кредитного комітету Банку:

- не приймав рішень про надання кредитних коштів ТОВ «Тезаурус Інфо» та ТОВ «Ол Компані» (лише здійснено погодження відповідно до протоколу спостережної ради Банку на підставі наданих кредитним комітетом документів (подання) та здійснених перевірок цих підприємств на платоспроможність);

- не мав права та не здійснював вивчення фінансового стану позичальників та рівня забезпечення вказаних кредитів, пропозицій юридичного управління та служби безпеки щодо достовірності та повноти документів, необхідних для оформлення кредиту (повноваження кредитного комітету, розділ 2 «Положення про кредитний комітет»;

- не укладав з вказаними суб`єктами господарювання договорів від імені Банку та не надавав будь - яких вказівок іншим особам на укладення цих договорів, оскільки це не відноситься до повноважень голови та членів Спостережної ради Банку.

Отже на думку адвоката ОСОБА_4 ОСОБА_5 не є службовою особою, у розумінні ст.ст. 191 та 364 КК України, у зв`язку із чим не може бути суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом, обставинами та кваліфікуючими ознаками, що викладені в повідомленні про підозру від 08.11.2021.

Також стороною захисту зазначено, що на даний час внаслідок можливих, на думку сторони обвинувачення, неправомірних дій ОСОБА_5 при відкритті кредитних ліній позичальникам ТОВ «Тезаурус Інфо» та ТОВ «Ол Компані» завдання збитків ПАТ «Юніон Стандарт Банк» документально не підтверджено, що підтверджено висновком експерта та у свою чергу виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.

Таким чином, повідомлення про підозру від 08.11.2021 яке є «аналогічним» з повідомленням про підозру від 18.11.2020, яке визнано необґрунтованим та скасовано судами першої та апеляційної інстанцій відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07.10.2021 у справі № 757/49523/21, постанови Київського апеляційного суду від 28.10.2021) щодо вчинення ОСОБА_5 за час перебування на посаді голови Спостережної ради ПАТ «Юніон Стандарт Банк`кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, внаслідок необґрунтованої видачі та не повернення ТОВ «Тезаурус Інфо» та ТОВ «Ол Компані`кредитних коштів, чим завдано Банку збитків на суму 99 856 000,00 грн., є необґрунтованим та підлягає скасуванню, у тому числі з урахуваннямвисновку судово-економічної експертизи від 16.10.2023 № 1003/23-23 відповідно до якого ОСОБА_5 взагалі не може вважатись підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5ст. 191 КК України, а також відсутності документального підтвердження наявності інкриміновах збитків ПАТ «Юніон Стандарт Банк».

Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом звернута увага на те, що доводи сторони захисту щодо ідентичності повідомлення про підозру від 08.11.2021 з повідомленням про підозру від 18.11.2020, яке визнано необґрунтованим та скасовано судом першої та апеляційної інстанцій має місце.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною 1 ст. 136 КПК України встановлено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, ч. 2 ст. 135 та ст. 136 КПК України КПК України визначено виключний порядок належного вручення особі повідомлення про підозру, внаслідок якого особа згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України набуває статусу підозрюваного у кримінальному провадженні

Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях конкретного складу злочину. Помилкове повідомлення особі про підозру є одним з найбільш небажаних актів. Воно спричиняє невиправну шкоду правосуддю та людині, бо ніщо, мабуть, не викликає більшої образи і більш болісної душевної травми, ніж безпідставне звинувачення у злочині. Правоохоронні органи зобов`язані компенсувати моральну шкоду людині, що була завдана безпідставним притягненням її до відповідальності.

В судовому засіданні при дослідженні матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що в матеріалах скарги та матеріалах кримінального провадження відсутні відомості які б підтвердили належне виконання прокурором та слідчим вимоги ст. 278 КПК України. З моменту складання повідомлення про підозру, тобто з 08.11.2021 по теперішній час,повідомлення про підозру від 08.11.2021 не вручене ОСОБА_5 що в свою чергу свідчить про порушення вимог ст. 278 КПК України.

Повідомлення про підозру повинно бути вручено особі у день його складання незалежно від будь-яких обставин за місцем проживання особи, а у разі його відсутності дорослому члену його сім`ї, як це передбачено ст. 278 КПК України. При цьому КПК України не передбачає обов`язку і права слідчого, прокурора відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка не може його отримати в день складання в силу певних причин. Метою вручення повідомлення про підозру у день складання є вжиття органом досудового розслідування передбачених законом дій, які дозволяють певній особі бути обізнаній про висунуту їй підозру та можливість захищатись від неї.

Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 08.11.2021 не вручено останньому у день його складання, що підтверджено матеріалами справи, зокрема відповіддю компетентного органу Республіки Польща, стосовно виконання запиту про правову допомогу у кримінальному провадженні, відповідно до якої, повідомлення про підозру ОСОБА_5 скеровано уповноваженим органам республіки Польща листом від 22.11.2021 № 19/1/1-27637, а не у день його складання, як це передбачено КПК України.

З 08.11.2021, протягом майже двох років розслідування у кримінальному провадженні № 0000974, ані прокурором ані слідчим не здійснено жодних заходів спрямованих на виклик ОСОБА_5 для проведення слідчих чи процесуальних дій, не роз`яснено його права, чим порушено процесуальний порядок вручення повідомлення, а саме: вимоги ст.ст. 40, 111. 277,278 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що посилання органом досудового розслідування як на доказ належного вручення вказаного повідомлення про підозру від 08.11.2021, шляхом його відправлення за адресою місця реєстрації та проживання ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 , є безпідставним, оскільки слідчому та прокурору достовірно було відомо, що ОСОБА_5 починаючи з березня 2021 року до 22.12.2021 включно перебував у місцях попереднього ув`язнення на території Республіки Польща, внаслідок триваючої процедури екстрадиції ОСОБА_5 за запитом держави України, якого у свою чергу 22.12.2021 звільнено на підставі рішення суду іноземної держави.

Отже, відправлення органом досудового розслідування письмового повідомлення про підозру від 08.11.2021 за вищевказаною адресою, внаслідок не встановленого місця знаходження особи, не може в даному випадку вважатись належним чином врученим повідомленням про підозру.

Доводи сторони обвинувачення щодо вручення 21.12.2021 ОСОБА_5 компетентними органами Республіки Польщі повідомлення про підозру від 08.11.2021 в рамках міжнародно-правової допомоги, то суд зазначає, що органу досудового розслідування було достовірно відомо що ОСОБА_5 перебував в безпорадному стані (без свідомості), внаслідок свого критичного фізичного стану через об`явлене голодування внаслідок неправомірних дій працівників правоохоронних органів України, яке тривало понад одного місяця та втрати власної ваги понад тридцяти кілограмів, та не міг усвідомлювати значення своїх дії та обставин, що відбувались навколо нього, який підтверджено відповідними медичними документами, та лікарями, які були приступні та надавали невідкладну медичну допомогу останньому, що підтверджено матеріалами скарги.

Як наслідок, ОСОБА_5 не мав можливості належним чином чути та розуміти текст відповідних документів, які уповноважені особи органів прокуратури Республіки Польщі намагались надати останньому для ознайомлення, а також поставити свій підпис, що засвідчує факт належного вручення цього повідомлення про підозру.

Згідно зі ст. 277 КПК повідомлення про підозру має містити такі відомості, зокрема, прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення (п. 1 абз. 2 ч. 1), підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (п. 8 абз. 2 ч. 1). Отже, зі змісту норми випливає, що у обох випадках йдеться про одну й ту саму особу слідчого, прокурора. Більш того, за структурою повідомлення про підозру, визначеною у Кодексі і навіть пронумерованою на пункти, підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, йде після прав підозрюваного (п. 7 абз. 2 ч. 1).

Відповідно до ч. 8 ст. 42 КПК вручення належної пам`ятки про процесуальні права підозрюваного та його обов`язки, провадиться особою, яка здійснює повідомлення про підозру.

Тому, роз`ясняти зміст підозри та права підозрюваного має виключно слідчий, прокурор, який прийняв процесуальне рішення - склав, тобто здійснює, повідомлення. Вручення повідомлення про підозру як процесуальну дію не може вчиняти особа, яка не складала повідомлення про підозру. Це випливає з ч. 2 ст. 276 КПК, за якою до осіб, що не наділені правом повідомляти про підозру але мають право повідомляти права затриманій особі - підозрюваному, віднесені лише службові особи, які згідно із законом затримали таку особу. Інші випадки роз`яснення прав підозрюваного службовою особою, що не здійснює повідомлення, Кодексом не передбачені. Відповідно до ч. 3 ст. 276 КПК після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (йдеться про особу, якій законом надано право здійснювати затримання, авт.) на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав. Таким чином ст. 276 КПК не передбачає можливості роз`яснення прав підозрюваному будь-якою службовою особою, окрім тієї, що склала відповідне повідомлення про підозру або затримала таку особу.

Проте, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя звертає увагу на той факт, що пам`ятка про процесуальні права та обов`язки навіть не підписана ані слідчим ані прокурором, що дає підстави вважати що стороною обвинувачення не дотримано прав підозрюваного на роз`яснення йому його прав та обов`язків, як наслідок, має місце порушення вимог ст. ст. 135, 136, 277 КПК України та прав ОСОБА_5 .

Тому, послання органом досудового розслідування на лист компетентних органів Республіки Польщі у відповідь на міжнародно-правову допомогу № 3041-6.Oz.1382.2021.ІІІ від 21.12.2021 як на доказ належного вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 08.11.2021 є безпідставним.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_5 здійснено за відсутності фактичних підстав, з якими закон пов`язує повідомлення про підозру, тобто без наявності безсумнівної системи належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на належне вручення вказаної підозри та порушення прав останнього.

Вирішуючи питання про обґрунтованість повідомлення про підозру, суд виходить з того, що з огляду на положення закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини з цього приводу.

Так, у пункті 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначається наступне: «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».

Обґрунтованість підозри передбачає, що об`єктивно існують дані про причетність особи до вчинення правопорушення. До таких даних відносяться показання, документи, речові докази, висновки експертів, тощо. Саме наявність відповідних фактичних даних є необхідною для обґрунтованого повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненнікримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого).

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях конкретного складу злочину. Помилкове повідомлення особі про підозру є одним з найбільш небажаних актів. Воно спричиняє невиправну шкоду правосуддю та людині, бо ніщо, мабуть, не викликає більшої образи і більш болісної душевної травми, ніж безпідставне звинувачення у злочині. Правоохоронні органи зобов`язані компенсувати моральну шкоду людині, що була завдана безпідставним притягненням її до відповідальності.

В матеріалах скарги наявний висновок судово-економічної експертизи від 16.10.2023 № 1003/23-23, відповідно до якого, експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз зроблено висновок, що не видається за можливе документально підтвердити розмір збитків банку, визначений в Довідці від 25.03.2016 (Про результати перевірки окремих операцій ПАТ «Юніон Стандарт Банк»), в частині нанесення ПАТ «Юніон Стандарт Банк» збитків, внаслідок неповернення кредиту за кредитним договором ТОВ «Тезаурус інфо»№ 37/06-15 від 19.06.2015 та ТОВ «Ол Компані» за кредитним договором» № 49/06-15 від 30.06.2015 навіть з урахуванням договору купівлі - продажу майнових прав № 17/04-2019/2 та договору купівлі - продажу майнових прав № 01-08-19/2 від 01.08.2019 щодо відступлення майнових прав за вищевказаними кредитними договорами.

Стосовно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру вчиненій шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є елементом предмета доказування.

Проте, на даний час внаслідок дій ОСОБА_5 при відкритті кредитних ліній позичальникам ТОВ «Тезаурус Інфо» та ТОВ «Ол Компані» завдання збитків ПАТ «Юніон Стандарт Банк» документально не підтверджено, що підтверджено висновком експерта та у свою чергу виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови", № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч.1 ст.3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК України).

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого).

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях конкретного складу злочину. Помилкове повідомлення особі про підозру є одним з найбільш небажаних актів. Воно спричиняє невиправну шкоду правосуддю та людині, бо ніщо, мабуть, не викликає більшої образи і більш болісної душевної травми, ніж безпідставне звинувачення у злочині. Правоохоронні органи зобов`язані компенсувати моральну шкоду людині, що була завдана безпідставним притягненням її до відповідальності.

Зважаючи на викладені обставини, недотримання положень процесуального закону при повідомленні особі про підозру, тягне за собою й взагалі його відсутність, та вказує на неналежність зібраних доказів отриманих після встановлених порушень.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст.276,277 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 08.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000974 від 05.11.2015 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, не відповідає вказаним вимогам КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає вимоги адвоката в частині зобов`язання уповноваженої особи органу досудового розслідування та Офісу Генерального прокурора щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру належним чином необґрунтованими, оскільки скасування слідчим суддею повідомлення про підозру тягне за собою виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру, у зв`язку з чим в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру - задовольнити частково.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 08.11.2021 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у межах кримінального провадження №0000974 від 05.11.2015.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1