Справа № 347/631/21
Провадження № 1-в/347/10/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника

Косівського РС філії

Державної установи

"Центр пробації"

в Івано-Франківській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання (подання) начальника Косівського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, засудженого вироком Косівського районного суду Івано- Франківської області за ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робі на строк 80 годин, -

в с т а н о в и в :

Начальник Косівського РС філії Державної установи "Центр пробації" у Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням (поданням) про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, щодо засудженого ОСОБА_5 .

Своє клопотання (подання) мотивував тим, що вироком Косівського районного суду від 10.12.2021 року, засудженому ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт . Даний вирок надійшов до Косівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області 13.01.2022 року, і цього ж числа засудженому було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації для постановки на облік та роз`яснення порядку і умов відбування покарання у виді громадських робіт. За викликами засуджений не з`явився. Проведеними першочерговими розшуковими заходами місцезнаходження ОСОБА_5 не було встановлено, направлено подання про передачу матеріалів про проведення подальших розшукових заходів до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Однак, 15.04.22 року уповноваженим органом з питань пробації отримано довідку № 5 від 30.03.2022, яка видана військовою частиною НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_5 перебуває на військовій службі в даній військовій частині. Також, проходження військової служби по мобілізації останнім, підтверджується ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом терміну перебування на обліку ОСОБА_5 не був ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та не направлявся для їх відбування за місцем проживання. Відомостей про його ухилення від відбування призначеного покарання не встановлено, матеріали про вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт відповідно до частини 2 статті 389 КК України до правоохоронних органів не направлялось. Згідно проведених перевірок, повторних злочинів засуджений не вчиняв.

Вирок стосовно ОСОБА_5 не було виконано з дня набрання чинності у строк, що перевищує 2 (два) роки, відповідно до частини 1 статті 80 КК України, засуджений підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: його було засуджено до покарання у виді громадських робіт, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 КК України - менш суворе, ніж обмеження волі, тобто покарання не було виконано у строк два роки.

У зв`язку з цим, представник органу пробації просив вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У судовому засіданні представник Косівського РС філії Державної установи "Центр пробації" у Івано-Франківській області ОСОБА_4 клопотання (подання) підтримав, просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання (подання) не заперечував.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Представник органу пробації ствердив, що, засуджений ОСОБА_5 перебуває на військовій службі у військовій частині. Представник органу пробації ствердив, що неявка засудженого відповідно до вимог ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду заявленого клопотання.

Прокурор не заперечив щодо розгляду клопотання без участі засудженого ОСОБА_5 .

Вивчивши матеріали клопотання (подання), дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора, представника Косівського РС філії Державної установи "Центр пробації" у Івано-Франківській області, суд вважає, що дане клопотання (подання) підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 80 КК України визначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно до ч.1, 3., 4 ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України, покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Судове рішення приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили або звернення його до виконання.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України викладеної у рішенні по справі N 5-324кс15 від 24.12.2015 року, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція частини третьої статті 80 Кримінального кодексу України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини Кримінального кодексу України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України.

Таким чином, лише не сплата засудженим штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про його ухилення від відбування цього покарання.

В даному випадку перебіг строків давності в зв`язку з ухиленням засудженого від відбування покарання у змісті вимог ч. 3ст. 80 КК України зупинено не було.

Статтею 152 КВК України передбачено, що підставою звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Оскільки, вирок суду щодо ОСОБА_5 не виконано, а з дня набрання вироком законної сили пройшло більш як 2 роки, суд приходить до висновку про закінчення перебігу строків давності виконання обвинувального вироку, а тому засуджений підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання (подання) начальника Косівського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Косівського районного суду Івано- Франківської області від 10.12.2021 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1