Справа № 463/7046/19
Провадження № 1-кп/456/41/2023
УХВАЛА

про відмову в скасуванні арешту майна

11 жовтня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий, при здійсненні судового провадження в режимі відеоконференції з Лубенським міськрайонним судом Полтавської області при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000524 від 25.09.2018 відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_10 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_13 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_11 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.5 ст.191 КК України, клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

30.05.2023 захисником обвинуваченого ОСОБА_9 авдокатом ОСОБА_8 повторно подано суду клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.02.2019 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000524 від 25.09.2018 відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_10 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_13 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_11 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.5 ст.191 КК України. Захисник просить суд скасувати арешт майна, накладений на грошові кошти в сумі 693 300, 00 грн., вилучених у ОСОБА_9 31.01.20219 у м. Києві під час затримання. Зокрема, як на підставу для подачі клопотання покликається на те, що під час розгляду клопотання, поданого стороною захисту 19.11.2021, головуючий суддя не дослідила факти, наведені у клопотанні, не забезпечила під час дослідження вказаного доказу принцип змагальності та свободи в наданні доказів у доведенні їх переконливості перед судом, що передбачено ст.ст.7,22 КПК України. Ухвала суду від 19.11.2021 про відмову в скасуванні арешту майна не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.372 КПК України, в мотивувальній частині ухвали суду не зазначено суть клопотання та підстави на які, покликався захисник, а також мотиви неврахування судом окремих доказів. При цьому захисник вказує на те, що судом не зазначено положення закону, яким суд керувався при прийнятті рішення про залишення клопотання про скасування арешту майна без розгляду. Вважає, що клопотання про накладення арешту на майно та ухвала слідчого судді про арешт грошових коштів є недопустимими доказами, при прийнятті слідчим суддею судового рішення не враховано докази, які мають значення для прийняття рішення, в діях працівників слідчого відділу мають місце порушення вимог ст.168 КПК України, а клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подане з порушення встановленого законом строку. На підставі ст.174 КПК України просить скасувати арешт майна, а саме арешт, накладений на грошові кошти в сумі 693000,00 грн., згідно з ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 22.09.2021 у справі №461/9493/18.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 підтримав подане ним клопотання, повторне подання клопотання пояснив змагальністю судового процесу та правом сторони захисту неодноразово подавати клопотання. При цьому захисник не зміг вказати суду на правові приписи закону, якими передбачено таке право сторони захисту.

Інші захисники, обвинувачені не заперечили щодо задоволення клопотання.

Представник потерпілого заперечив клопотання.

Прокурор клопотання заперечив, вказавши на його необгрунтованість та невмотивованість.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників кримінального провадження та оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, згідно положень якого підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом МіністрівУкраїни.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у справі №461/9493/18 від 22.02.2019 накладено арешт на вилучені 31.01.2019 під час обшуку автомобіля «Toyota Camry», 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_14 , та яким користується ОСОБА_9 сумку синього кольору та грошові кошти на загальну суму 693 300,00 грн. Як на підставу для задоволення клопотання слідчий суддя покликався на правові приписи ст.170 КПК України та вказав, що накладення арешту на вказане майно забезпечить його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні та унеможливить його знищення та відчуження.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.11.2021 в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_15 про скасування арешту майна відмовлено.

Спростовуючи доводи сторони захисту про незаконність вказаної ухвали суду, колегія суддів звертає увагу на голослівні та безпідставні твердження сторони захисту про те, що під час розгляду клопотання про скасування арешту майна 19.11.2021 головуючий суддя не дослідила факти, наведені у клопотанні, не забезпечила під час дослідження вказаного доказу принцип змагальності та свободи в наданні доказів у доведенні їх переконливості перед судом. Так, оглядом матеріалів справи встановлено, що сторона захисту в судовому засіданні навела мотиви, викладені у клопотанні, а інші учасники скористалися правом виступу з приводу заявленого клопотання. В судовому рішенні наведено норми закону та мотиви, якими керувався суд при ухваленні судового рішення. Доводи щодо допустимості та належності як доказів клопотання про накладення арешту на майно та ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, викладені в ухвалі суду від 19.11.2021 з вказівкою на їх передчасність, зважаючи на правові приписи ст.174 КПК України.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.12.2021 в задоволенні повторного клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_15 про скасування арешту майна відмовлено. При цьому судом вказано про те, що повторне клопотання захисника ОСОБА_8 суд розцінює, як зловживання процесуальними правами, спрямованими на затягування судового розгляду кримінального провадження і роз`яснено, що у випадку подання захисником клопотань, які не передбачені законом або повторних клопотань, за відсутності нових мотивів, такі залишатимуться колегією суддів без розгляду.

Однак всупереч наведеному, стороною захисту ухвали суду від 19.11.2021 та 24.12.2021 трактуються на власний розсуд, незважаючи на їх мотиви, сторона захисту безпідставно стверджує про те, що клопотання про скасування арешту майна було залишено без розгляду, коли колегією суддів було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотань та звернуто увагу сторони захисту на правові приписи ст.174 КПК України, згідно з якими суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. При цьому зауважено, що суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Також судом зазначено про те, що ст.174 КПК України визначений загальний порядок скасування арешту майна, яке здійснюється прокурором у випадку закриття кримінального провадження, або судом у разі закінчення справи постановленням судового акту, однак сторона захисту вказані положення закону до уваги не бере та втретє подає на адресу суду клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи наведене, колегія суддів, зважаючи на приписи ст. 174 КПК України, вважає клопотання про скасування арешту майна, подане 30.05.2023, як зловживання процесуальними правами, спрямованими на затягування розгляду кримінального провадження та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

При цьому суд звертає увагу, що доводи сторони захисту щодо законності ухвалених під час розгляду кримінального провадження судових рішень, повинні бути викладені в процесуальних документах, які складаються при оскарженні судового рішення, прийнятого за результатами розгляду кримінального провадження по суті, і не наділяють сторону захисту правом безліч раз подавати клопотання, які були розглянуті судом по суті.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 174, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали оголошено 12 жовтня 2023 року о 18.00 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3