Справа № 638/1291/24
Провадження № 1-кс/638/454/24
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 19.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

в с т а н о в и в :

Прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в якому зазначив, що слідчим відділом Ізюмського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000091 від 19 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 18.01.2023 року невідома особа намагалася здійснити крадіжку майна, проникнувши до домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, адже була викрита власницею домоволодіння ОСОБА_4 .

В подальшому було допитано потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що 18.01.2023 року приблизно 14 годині, прийшовши до свого домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявила відсутність дошок на вікні, якими воно було забито. Після чого, відкрила вхідні двері та виявила, що обстановку у будинку порушено, речі різного призначення знаходяться не на своїх місцях, також у будинку було чутно запах алкоголю. Пройшовши далі, біля ванної кімнати, потерпіла почула різкий запах перегару, після чого злякавшись вибігла на вулицю та подзвонила своїй сестрі ОСОБА_5 , яка через 15 хвилин приїхала на місце. Пізніше, зайшовши разом до будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виявили невідомого їм громадянина, який ховався у ванній кімнаті, з пакетом майна, яке хотів винести із собою.

Так, 18.01.2024 року, у період часу з 15 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, на території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було добровільно видано майно, яке він не встиг вкрасти, а саме:

-світлодіодні лампи фірми Standard 4 В у кількості 23 одиниць, у первинних упаковках;

-світлодіодні лампи фірми ВІОМ, у кількості 10 одиниць, у первинних упаковках;

-електричну шоколадницю D19258 фірми «Gallin»;

-приладдя трубопровідної конструкції до котла, у кількості 2 одиниць;

-каструлю сірого кольору, діагоналлю у 20 см, приблизною висотою 12 см;

-залізну будівельну лінійку, для контролювання рівності поверхні.

Постановою слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 19.01.2024, вищезазначене вилучене майно було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та вказані речові докази було передано потерпілій ОСОБА_4 на гарантійне зберігання.

Вказані предмети мають доказове значення за даним кримінальним провадженням та можуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

З метою забезпечення збереження речових доказів прокурор Ізюмської окружної прокуратуриХарківської області просить зазначене майно арештувати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання арешту майна в порядку п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України слідчий суддя має врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, з урахування заяви прокурора про слухання клопотання у його відсутність, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки майно вилучене під час огляду місця події від 18.01.2024 року, відповідає вимогам ст. 98 КПК України та має значення для забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 372 КПК України, суд,

постановив:

клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 19.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 18.01.204 року, а саме: світлодіодні лампи фірми Standard 4 В у кількості 23 одиниць, у первинних упаковках; світлодіодні лампи фірми ВІОМ, у кількості 10 одиниць, у первинних упаковках; електричну шоколадницю D19258 фірми «Gallin»; приладдя трубопровідної конструкції до котла, у кількості 2 одиниць; каструлю сірого кольору, діагоналлю у 20 см, приблизною висотою 12 см; залізну будівельну лінійку, для контролювання рівності поверхні власницею яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вилучене майно передати на зберігання ОСОБА_4

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1