Справа №740/3393/23
Провадження №1-кп/750/90/24
У Х В А Л А

11 січня 2024 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000524 від 28.10.2021, щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 14 ч.5 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 на 60 діб, який спливає 14.01.2024, обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися і продовжують існувати.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений просив змінити запобіжний західна більш м`який.

Захисник не погодився із клопотанням про продовження строку тримання під вартою та просив такий змінити на інший, більш м`який - домашній арешт, посилаючись на необґрунтованість клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши думку учасників судового провадження, та враховуючи, що на даний час строк тримання під вартою ОСОБА_10 спливає 14 січня 2024 року, однак розгляд кримінального провадження не завершено, колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які обґрунтовують тримання обвинуваченого під вартою та наведені в попередніх судових рішеннях про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого, які продовжують існувати та які не зменшились, а саме ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими та особливо тяжким злочинами, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у таких правопорушеннях, може переховуватись від суду, впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою відмови останніми від надання показань або зміни показань для уникнення обвинуваченим покарання за скоєне, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній ніде офіційно не працює, не встановлена наявність стабільної роботи та відповідно доходів від такої, як і будь-яких інших доходів, необхідних для проживання, що свідчить про те, що єдиним джерелом є доходи, отримані в результаті злочинної діяльності, також враховані мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість, враховані його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_10 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Розмір застави в сумі 1 488 600 (один мільйон чотириста вісімсот вісім тисяч шістсот) грн., визначений ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 10.01.2023, залишається незмінним.

Суд враховує, що з часу застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися підстави для такого запобіжного заходу. Зважаючи на позицію ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що такий ризик, як переховування від суду, має місце, оскільки перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, аніж тримання під вартою, останній зможе покинути територію м. Чернігова і Чернігівської області, оскільки має зареєстроване місце проживання поза територією юрисдикції суду,та переховуватися від суду. Тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, може викликати його втечу. Також суд бере до уваги і те, що ОСОБА_10 офіційно не працевлаштований, у останнього відсутні законні джерела до існування, оскільки доказів іншого суду надано не було, а тому має місце такий ризик, як можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Ризик впливу на потерпілих та свідків також має місце у цьому кримінальному провадженні, оскільки він може вчинити дії, направлені на зміну показів останніми на його користь з метою уникнення відповідальності за скоєне, і такі потерпілі та свідки не були у повному обсязі на даний час допитані судом. Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, визначені ст. 176 КПК України, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Доводи захисника щодо зміни запобіжного заходу були перевірені, але вони не є обґрунтованими, аби спростували неможливість на даний час продовження застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу. Переконливих доводів щодо запобігання наявних ризиків не надано, а тому підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не вбачається.

Керуючись ст.ст. 183, 331, 372 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 09 березня 2024 року.

Розмір застави в сумі 1 488 600 (один мільйон чотириста вісімсот вісім тисяч шістсот) грн., визначений ухвалою колегії суддів Чернігівського апеляційного суду від 10.01.2023, залишається незмінним.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

На ухвалу, в частині продовження строку тримання під вартою, протягом 5 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3