ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/279/24 Справа № 712/3141/23 Категорія: ст. 15-ч. 4 ст. 186 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

25 січня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу прокурора Черкаського відділу окружної прокуратури Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 20.12.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

На зазначений вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, до 6 років 8 місяців позбавлення волі. В решті вирок прокурор просив залишити без змін.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого, апелянт вважає, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Так, рішення про призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом та про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, має бути належним чином вмотивоване. Натомість вказані вимоги закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції не виконано.

Окрім того, при призначенні покарання суд залишив поза увагою правові позиції Верховного Суду щодо недопустимості врахування судом тих самих обставин при призначенні обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України та одночасним звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що призводить до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З висновками суду про те, що факт щирого каяття особи у вчиненні злочину знайшов своє відображення у матеріалах кримінального провадження, прокурор не погоджується.

Засуджений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та на початку судового розгляду справи, заперечував обставини вчинення кримінального правопорушення, не визнавав умислу на заволодіння майном, заява про визнання вини та щире каяття зроблена ним лише після дослідження в судовому засіданні беззаперечних доказів, отже така заява є формальною, оскільки не підтверджується поведінкою винного під час досудового розслідування та судового розгляду та спрямована на уникнення реальної міри покарання у вигляду позбавлення волі.

Разом з тим, вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суд не вказав, які саме дані про особу обвинуваченого дають підстави для висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання та прийняте в цій частині рішення взагалі не мотивував.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ст. 75 КК України, призвело до неможливості призначити обвинуваченому реальну міру покарання у вигляді позбавлення волі.

За наведених обставин, прояв гуманності та поблажливості до обвинуваченого через одночасне застосування ст. ст. 69 та 75 КК України є необґрунтованим та безпідставним, не буде сприяти його виправленню, а навпаки, сприятиме уникненню справедливого покарання та вчиненню нових злочинів.

Перевіркою матеріалів встановлено, що апеляційна скарга подана з дотриманням встановленого порядку та строку, передбаченого ст. 395 КПК України, та відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Підстав для повернення апеляційної скарги та відмови у відкритті апеляційного провадження, згідно ст. 399 КПК України, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 398, 401 та 402 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Черкаського відділу окружної прокуратури Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 20.12.2023 р. стосовно ОСОБА_4 .

Надіслати копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копією апеляційної скарги, інформацію про права та обов`язки.

Встановити строк до 5.03.2024 р. для подання учасниками судового провадження заперечень на апеляційну скаргу.

Запропонувати учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються.

Запропонувати учасникам судового провадження повідомити суд про особисту участь в судовому засіданні, або про розгляд апеляційної скарги в режимі відеоконференції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2