Справа № 201/535/24
Провадження № 1кс/201/158/2024
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2024 року м.Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 00000047 від 2202.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, що у другій половині березня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування за об`єктивних причин не встановлено, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої агресії з боку Російської Федерації проти України, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території смт Біловодськ Старобільського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади в незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області та реалізуючи його, вступила у злочинну змову з представниками окупаційних військ Російської Федерації і так званої «луганської народної республіки» та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в незаконно створеному органі влади в смт Біловодськ Старобільського району Луганської області, а саме посаду так званого «заступника начальника управління бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення начальника відділу фінансування, аналізу та виконання бюджету «адміністрації Біловодського району луганської народної республіки», в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво»

від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 приблизно у другій половині березня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування за об`єктивних причин не встановлено, будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованій території смт Біловодськ Старобільського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погодившись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «луганської народної республіки», умисно, добровільно зайняла посаду так званого «заступника начальника управління бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення начальника відділу фінансування, аналізу та виконання бюджету адміністрації Біловодського району луганської народної республіки», тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора так званої «адміністрації Біловодського району луганської народної республіки», що діє на території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Старобільського району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 25.10.2023 в газеті «Урядовий кур`єр» № 214 (7612) від 25.10.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 25.10.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 30.10.2023 об 11:00, 31.10.2023 об 11:00, 01.11.2023 об 11:00 до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, 7, для складення та вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000047 від 22.02.2023, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 02.11.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (02.11.2023 опубліковано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 220 (7618) від 02.11.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» № 220 (7618) від ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та 02.11.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_4 08.11.2023 об 11:00, 09.11.2023 об 11:00, 10.11.2023 об 11:00 до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченка, 7, кабінет № 131, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Таким чином 02.11.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за ознаками добровільного зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Останнє відоме місце перебування ОСОБА_4 тимчасово окупована територія Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області.

У зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою прокурора від 11.11.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2023 стосовно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду від 22.03.2023, в ході якого здійснено огляд публікації, розміщеної у телеграм каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під час якого встановлено, що 27.09.2022 ОСОБА_4 , разом з іншими працівниками так званої «адміністрації Біловодського району лнр», взяла участь у голосуванні під час проведення незаконного референдуму. Публікація крім текстового супроводження містить фото, на якому зафіксовано ОСОБА_4 , яка тримає у руці прапорець рф;

- протоколом огляду від 31.10.2023, в ході якого здійснено огляд публікації, розміщеної у телеграм каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », під час якого встановлено, що 27.10.2023 ОСОБА_4 , разом з іншими працівниками так званої «адміністрації Біловодського району лнр», прийняла участь у масовому заході представників так званої партії «Единая Россия». Публікація крім текстового супроводження містить фото, на якому зафіксовано ОСОБА_4

- показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які безпосередньо знайомі з підозрюваною, їм відомий факт створення «адміністрації Біловодського району т. зв. лнр» та зайняття ОСОБА_4 посади так званого «заступника начальника управління бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення начальника відділу фінансування, аналізу та виконання бюджету адміністрації Біловодського району луганської народної республіки» Перебуваючи у смт. Біловодськ Луганської області вони були свідками діяльності ОСОБА_4 в окупаційної адміністрації.

Складена та повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс. Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівствах від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 3 серпня 1990 року).

Таким чином, має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, передбачено, що завданням арешту майна є запобігання його відчуження та слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Окрім цього, п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено можливість накладення арешту на майно з метою конфіскації майна як виду покарання.

Водночас, у ч. 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, накладення арешту на майно з метою конфіскації майна, як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ході проведення досудового розслідування встановлено наявність у підозрюваної ОСОБА_4 майна, у вигляді грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках.

З метою виконання завдань, покладених на органи досудового розслідування та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також недопущення приховування, відчуження майна, а також грошових коштів шляхом пересилання чи зняття з банківських рахунків, виникла необхідність у накладенні арешту на рухоме майно, в тому числі на всі банківські рахунки, які відкриті на ім`я підозрюваної в установах банків, а саме на всі грошові кошти у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, які знаходяться на банківських рахунках.

Таким чином, з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно належне на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_4 , на яке слід накласти арешт, а саме:

- грошові кошти на наступних банківських рахунках в АТ «Державний ощадний банк України», відкритих на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , номери рахунків (IBAN):

- НОМЕР_2 ;

- НОМЕР_3 ;

- грошові кошти на наступних банківських рахунках АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відкритих на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , номера карткових рахунків:

- НОМЕР_4 ;

- НОМЕР_5 ;

- НОМЕР_6 ,

підлягає конфіскації, як виду покарання за вчинення злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та відповідно положень ст. 170 КПК України майно, яке належить ОСОБА_4 необхідно арештувати з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що остання, перебуваючи на свободі, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації як виду покарання має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту.

Право володіння підозрюваної ОСОБА_4 майном у вигляді грошових коштів та наявність грошових рахунків в установах банку підтверджується наступним:

1. Відомостями, що містить охоронювану законом таємницю, отриманими від АТ «Державний ощадний банк України» у порядку, передбаченому КПК України та Законом України «Про банки і банківську діяльність», супровідний лист № 46/12-11/92126/2023/БТ від 12.12.2023, додатком до якого є інформація в електронному вигляді, оглянутими та долученими до матеріалів кримінального провадження.

2. Відомостями, що містить охоронювану законом таємницю, отриманими від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у порядку, передбаченому КПК України та Законом України «Про банки і банківську діяльність», супровідний лист № 20.1.0.0.0/7-231207/94244 від 08.12.2023, додатком до якого є інформація в електронному вигляді, оглянутими та долученими до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор надав клопотання про слухання справи за її відсутністю.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 5 ст. 111-1 КК України зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, а також з врахуванням матеріалів клопотання та наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість задоволення клопотання, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження предмету злочинного посягання, накладення арешту в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки метою накладення арешту є забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні та проведення судових експертиз.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною його розпорядження та відчуження, належне підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці смт Біловодськ Луганської області, громадянці України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме на:

- грошові кошти на наступних банківських рахунках в АТ «Державний ощадний банк України», відкритих на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , номери рахунків (IBAN):

- НОМЕР_2 ;

- НОМЕР_3 , із забороною розпорядження, здійснення будь-яких операцій, пов`язаних з користуванням і розпорядженням коштами;

- грошові кошти на наступних банківських рахунках АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відкритих на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , номера карткових рахунків:

- НОМЕР_4 ;

- НОМЕР_5 ;

- НОМЕР_6 , із забороною розпорядження, здійснення будь-яких операцій, пов`язаних з користуванням і розпорядженням коштами;.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1