КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальні провадження № 0009887 від 11.11.2018 року стосовно -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ірпінь, Київської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Криве озеро Миколаївської області, громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.4 ст. 321 КК Україниза апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст. 311, ч.4 ст. 321 КК України та кожному з них призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього майна належного обвинуваченим.

До набрання вироком законної сили обраний стосовно обвинувачених запобіжний захід у вигляді застави суд залишив без зміни.

Строк відбуття основного покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд постановив рахувати з дня їх затримання та взяття під варту в порядку виконання даного вироку.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 керуючись спільним умислом, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, придбали та стали зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 114,3536 г, що є особливо великим розміром, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - концентрат з макової соломи, загальною масою 649,7594 г., що є особливо великим розміром та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, загальною масою 178,425г., що є особливо великим розміром з метою збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, використовуючи автомобіль ВАЗ-21124 д.н.з. НОМЕР_1 , перевіз попередньо придбаний наркотичний засіб, від місця придбання до місця тимчасового проживання, а саме: АДРЕСА_4 . Надалі ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 перемістили частину попередньо придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - опію ацетильованого у 50 згортків з презервативів, наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), у 39 згортків, які поклали до автомобіля ВАЗ-21124 д.н.з. НОМЕР_1 , де умисно, незаконно продовжили зберігати з метою збуту.

В подальшому 11.11.2018 приблизно о 01 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, на перехресті вулиць Здолбунівської та Драгоманова, працівниками поліції зупинено автомобіль ВАЗ-21124, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , у якому знаходився пасажир ОСОБА_7 . Під час проведення обшуку зазначеного автомобіля та в ході особистого обшуку ОСОБА_7 виявлено та в подальшому вилучено: 50 згортків з презервативів, всередині яких знаходилися рідини коричневого кольору, що містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масою 96,525 г., та 39 згортків, всередині яких знаходилися порошкоподібні речовини білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 4,860 г., які ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, зберігали та перевозили з метою збуту.

Того ж дня, в ході проведення обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено: 901 згорток, всередині яких знаходилися порошкоподібні речовини білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 109,4936 г., пластикову пляшку всередині якої знаходилася рідина коричневого кольору, що являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масою 81,9 г., 5 пластикових пляшок, всередині з рідинами коричневого кольору, два ін`єкційних шприци, посуд з нашаруванням речовини коричневого кольору, що являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - концентрат з макової соломи, загальною масою 649,7594 г., які ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбали, зберігали та перевозили з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 здійснили незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів з метою збуту, у особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того ОСОБА_7 , керуючись спільним умислом, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, придбали та стали зберігати прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - ангідрид оцтової кислоти, загальною масою 0,675 кг., у особливо великих розмірах, з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів.

Так, 11.11.2018 в ході проведення обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено пластикову пляшку з прозорою рідиною, що являє собою прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - ангідрид оцтової кислоти, загальною масою 0,675 кг., який ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбали та зберігали для подальшого виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Таким чином ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 здійснили незаконне придбання та зберігання прекурсору з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів, у особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїли злочин, передбачений ч.3 ст. 311 КК України.

Крім того ОСОБА_7 , керуючись спільним умислом, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, придбали та стали зберігати сильнодіючі лікарські засоби - дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 493,3882 г., що є особливо великий розмір та зопіклон, зальною масою 23,0588 г., що є особливо великий розмір з метою збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання сильнодіючих лікарських засобів з метою збуту, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, використовуючи автомобіль ВАЗ-21124 д.н.з. НОМЕР_1 , перевезли попередньо придбані сильнодіючі лікарські засоби від місця придбання до місця тимчасового проживання, а саме: АДРЕСА_4 . В подальшому, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 помістили частину сильнодіючих лікарських засобів до автомобіля ВАЗ-21124, д.н.з. НОМЕР_1 , де умисно, незаконно продовжили зберігати з метою збуту.

У подальшому 11.11.2018 приблизно о 01 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, на перехресті вулиць Здолбунівської та Драгоманова, працівниками поліції зупинено автомобіль ВАЗ-21124 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , у якому знаходився пасажир ОСОБА_7 . Під час проведення обшуку зазначеного автомобіля та в ході особистого обшуку ОСОБА_7 виявлено та вилучено: 50 згортків з презервативів, всередині яких знаходилася 66 таблеток білого кольору, що містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 2,97 г., та 50 таблеток жовтого кольору, що містять сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, масою 0,34 г., 39 згортків, всередині яких знаходилася порошкоподібні речовини білого кольору та таблетки білого кольору, що містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 8,316 г., таблетки жовтого кольору, що містять сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, масою 0,2788 г. відповідно, які ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_9 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про лікарські засоби» від 04.04.1996 р., зберігали та перевозили з метою збуту.

Так, 11.11.2018 в ході проведення обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено: 901 згорток всередині яких знаходилася порошкоподібні речовини білого кольору та таблетки білого кольору, що містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 107,3032 г. та 78,39 г., відповідно; 6814 таблеток білого кольору, що містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 296,309 г., 3330 таблеток жовтого кольору, що містять сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, масою 22,440 г., які ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про лікарські засоби» від 04.04.1996 р, придбали, зберігали та перевозили з метою збуту.

Таким чином ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 здійснили незаконне придбання, зберігання та перевезення сильнодіючих лікарських засобів, з метою збуту, у особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїли злочин, передбачений ч.4 ст. 321 КК України.

На вказаний вирок, захисник обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на необґрунтованість вироку Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2022 року, просить дослідити наявні в матеріалах кримінального провадження письмові докази, а вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалений на підставі оцінки доказів, які є недопустимими, недостовірними, неналежними і недостатніми для ухвалення обвинувального вироку.

При цьому вказує, що 11.11.2018 року слідчим у кримінальному провадженні проводився обшук автомобіля і особистий обшук ОСОБА_7 без ухвали слідчого судді, але слідчий повинен був керуватися саме вимогами ч.3 ст.233 КПК України, яка передбачає, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, про те слідчий у протокол обшуку не зазначив на підставі якої частини ст. 233 КПК України він проводив обшук, а в додатку до протоколу взагалі вказав, що обшук проводився на підставі ст.250 КПК України.

Крім того зазначає, що згідно вимог ч. 3 ст. 223 КПК України, особам, які беруть участь у слідчій дії, роз`яснюють їх права і обов`язки, проте, як вбачається з протоколу обшуку, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , які були присутні під час обшуку, взагалі не вказані як учасники цієї слідчої дії і, як наслідок їм не роз`яснено їх права і обов`язи.

Також звертає увагу, що відповідно до додатку до протоколу обшуку, встановлено, що під час проведення вказаної слідчої дії обвинувачені перебували в кайданках, що є підтвердженням того,що вони під час проведення обшуку були затриманими особами, а відтак слідчим було порушено право ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на захист, а також, що в протоколі обшуку наявні очевидні виправлення, та не вказано модель цифрового фотоапарату та будь яких характеристик носія інформації на який здійснювався запис, і ОСОБА_7 не було отримано примірник протоколу обшуку, що підтверджено змістом протоколу.

З наведених підстав апелянт вважає, що протокол обшуку від 11.11.2018 року з доданим відеозаписом є недопустимим і неналежним доказом, оскільки проведений він був з порушенням вимог ст. ст.233,104,209,42 КПК України.

Щодо обшуку квартири захисник зазначає, що огляд проведено в присутності ОСОБА_10 , яка є начебто власницею вказаної квартири, однак в ухвалі слідчого суді Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2018 року вказано, що дана квартира належить ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 є орендатор, при цьому документів на підтвердження, що ОСОБА_11 , дійсно є власницею квартири відсутні. Також зазначає, що під час огляду квартири, ОСОБА_7 не роз`яснено його права, та прокурором не доведено що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 проживали в квартирі, де проводився обшук.

Крім того апелянт зазначає, що всі вилучені мобільні телефони не мають жодної ідентифікуючої ознаки, тому вважає, що оглянуті оперативним працівником 14.11.2018 року мобільні телефони належать ОСОБА_7 чи ОСОБА_12 є припущенням і жодним чином не підтверджено матеріалами кримінального провадження.

В ході апеляційного розгляду захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_6 подала зміни та доповнення до поданої апеляційної скарги (т.3 а.с. 142-149) в яких зазначила, що ознайомившись з технічними записами всіх судових засідань, нею було встановлено, що всупереч приписів ч. 5 ст. 27, п.3 ч. 1 ст. 103 та ч.6 ст. 107 КПК України в матеріалах кримінального провадження відсутні носії інформації, на яких, зокрема зафіксовані судові засідання, в яких судом досліджувались матеріали досудового розслідування, відбувався допит свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у судовому засіданні 27.01.2021 року, у судовому засіданні 05.11.2021 року відбувся допит обвинувачених.

Крім того вказує, що відповідно до журналу судового засідання від 18.01.2022 року, після судових дебатів, головуючим суддею було оголошено стадію надання останнього слова обвинуваченим і стороною захисту (обвинуваченими) було заявлено клопотання про надання часу для підготовки до останнього слова, проте суд не надав такого часу обвинуваченим та замість ОСОБА_15 та ОСОБА_8 самостійно висловив свою думку щодо останнього слова, чим фактично порушив право обвинувачених на останнє слово, що є порушенням їх права на захист.

Також зазначає, що в порушення п.2 ч.3 ст. 374 КПК України в оскаржуваному вироку суд першої інстанції не навів формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним в частині того, що обвинувачені здійснили незаконне придбання та зберігання прекурсору, з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів у особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 311 КК України, оскільки у такому разі в мотивувальній частині вироку поряд з іншими відомостями зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, чого зроблено не було.

У зазначених змінах та доповненнях до апеляційної скарги, захисник, посилаючись на положення ст. 412, 415 КПК України, просить скасувати вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2022 року у справі 753/15064/19 у зв"язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З метою перевірки наведених захисником ОСОБА_6 обставин, апеляційним судом направлено запит на ім`я голови Дарницького районного суду м. Києва з проханням надіслати на адресу Київського апеляційного суду архівні (резервні) копії повної фіксації судових засідань від 11.08.2020 року, 27.01.2021 року, 05.11.2021 року та 18.01.2022 року у кримінальному провадженні стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У відповідь на вказаний запит апеляційного суду суд першої інстанції направив технічний запис судового засідання від 05.11.2021 року та повідомив, що технічні записи судових засідань від 11.08.2020 року, 27.01.2021 року та 18.01.2022 року у справі № 753/15064/19 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не збереглися.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 ; перевіривши матеріали кримінального провадження №0009887 та апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому ч.4 ст. 107 КПК України визначено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Крім того, згідно розділу III Інструкції про порядок роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.09.2012 року № 108, окрім іншого, передбаченого положеннями згаданої Інструкції, секретар судового засідання перед початком роботи зобов`язаний перевірити працездатність пристроїв, провести тестування для перевірки того, що складові комплексу звукозапису працюють нормально та запис іде правильно. У разі виявлення ознак непрацездатності обладнання комплексу звукозапису секретар доповідає судді про неможливість подальшого звукового запису судового засідання та повідомляє про це керівника апарату і адміністратора.

Під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції ці вимоги кримінального процесуального закону були порушені.

Як зазначалось вище, у відповідь на запит апеляційного суду щодо направлення до суду апеляційної інстанції архівних копій повної фіксації судових засідань зазначених у вказаному запиті, Дарницький районний суд м. Києва повідомив, що технічні записи судових засідань від 11.08.2020 року, 27.01.2021 року та 18.01.2022 року у справі № 753/15064/19 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не збереглися.

З наявних в матеріалах провадження журналів судових засідань від 27.01.2021 року та 18.01.2022 року вбачається, що в судовому засіданні 27.01.2021 року були допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а в судовому засіданні 18.01.2022 року відбулись судові дебати та надано обвинуваченим останнє слово, однак у зв`язку з відсутністю технічного носія інформації, перевірити наведені в апеляційній скарзі захисника доводи, зокрема щодо порушення права обвинувачених на захист під час їх останнього слова, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За приписами п. 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Пунктом 1 частини 1 ст. 415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд в суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п.2,3,4,5,6,7, частини другої статті 412 цього Кодексу.

За наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409, ч.1 та п. 7 ч.2 ст. 412 КПК України є підставою для скасування вироку суду з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому приймаючи рішення про скасування вироку постановленого у кримінальному провадженні стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів не перевіряє решту доводів викладених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 , які суду першої інстанції слід перевірити під час нового розгляду та з дотриманням вимог кримінального процесуального закону щодо процедури судового розгляду прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року у кримінальному провадженню № 0009887 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст. 311, ч.4 ст. 321 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обраний стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3