Провадження №1-кс/369/3743/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотаннястаршого слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004542 від 01.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0004542 від 01 листопада 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2023 до відділення поліції №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівників поліції про те, що 01.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було виявлено заборонені в обігу речовини з метою збуту.

У ході досудового розслідування кримінального провадження 01.11.2023 року о 16 годині 34 хвилини в порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення під час затримання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

-3 гіпсових злитки з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292001;

-12 гіпсових злитків та 1 прозорий зіп-пакет з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292002;

-21 гіпсові злитки з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292000;

-14 гіпсових злитків з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292003;

-мобільний телефон марки «Poco», який поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292004;

Згідно вимог ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України забезпечення збереження речових доказів та запобігання їх знищенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Перелік і види майна, що належить арештувати:

-3 гіпсових злитки з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292001;

-12 гіпсових злитків та 1 прозорий зіп-пакет з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292002;

-21 гіпсові злитки з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292000;

-14 гіпсових злитків з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292003;

-мобільний телефон марки «Poco», який поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292004;

які було вилучено в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Окрім цього виявлене та вилучене майно являється предметом злочину.

В зв`язку із вищевикладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, яке є предметом злочину (кримінального правопорушення), знаряддям його вчинення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий просив суд задовольнити клопотання та накласти у кримінальному провадженні № 0004542 від 01.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, арешт на речі, вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме на:

-3 гіпсових злитки з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292001;

-12 гіпсових злитків та 1 прозорий зіп-пакет з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292002;

-21 гіпсові злитки з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292000;

-14 гіпсових злитків з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292003;

- мобільний телефон марки «Poco», який поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292004;

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0004542 від 01.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, на речі, вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме на:

-3 гіпсових злитки з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292001;

-12 гіпсових злитків та 1 прозорий зіп-пакет з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292002;

-21 гіпсові злитки з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292000;

-14 гіпсових злитків з речовиною рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292003;

- мобільний телефон марки «Poco», який поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1292004;

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тетяна ДУБАС