Справа № 446/764/22
Провадження № 1-кп/444/71/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

номер кримінального провадження 0000039, внесеного 16.04.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Батятичі, Кам"янка-Бузького району, Львівської області; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не інвалід, невійськовозобовязаного, раніше не судимого, паспортні дані та ІПН судом не встановлені

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України

з участю прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_11

малолітньої потерпілої ОСОБА_12

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_13

законного представника малолітньої потерпілої - представника органу опіки і піклування Кам"янка-Бузької міської ради - ОСОБА_14

психолога ОСОБА_15

експерта ОСОБА_16

спеціаліста з інформаційних технологій ОСОБА_17

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження № 0000039, внесеного 16.04.2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 , 15 квітня 2022 року близько 13 години 00 хвилин, розуміючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», затвердженого Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України Про введення в Україні воєнного стану», із змінами внесеними згідно Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України № 2119-1Х від 15.03.2022, на території України продовжено воєнний стан строком на 30 діб - до 25 квітня 2022 року, з використанням умов воєнного стану, перебуваючи за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю своєї співмешканки ОСОБА_13 , діючи з прямим умислом, маючи намір вступити з її малолітньою донькою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - падчеркою, у статевий зв`язок та усвідомлюючи, що остання не досягла чотирнадцяти років та не дасть добровільної згоди, ОСОБА_7 вирішив зґвалтувати малолітню.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на згвалтування особи, яка не досягла чотирнадцяти років, ОСОБА_7 вхопив за праву руку малолітню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли та сиділа за столом в кімнаті разом із ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повалив ОСОБА_12 на диван. ОСОБА_7 всупереч волі потерпілої, в присутності дитини ОСОБА_18 , з метою насильницького вступу з нею в статеві зносини, застосовуючи фізичне та психічне насильство, використав свою фізичну перевагу над потерпілою та її безпорадний стан, яка через свій вік не могла чинити йому активного опору, припідняв останній футболку і бюстгалтер догори та почав цілувати груди малолітньої, при цьому засунув свою праву руку під білизну малолітньої ОСОБА_12 та здійснив проникнення пальцями руки до статевого ограну потерпілої.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою залишення із малолітньою ОСОБА_12 наодинці для задоволення своєї статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру, ОСОБА_7 , всупереч її волі, відвів малолітню ОСОБА_12 у ванну кімнату, що розташована в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , двері якої зачинив із середини, тим самим забезпечивши неможливість втручання в його дії сторонніх осіб, а саме: інших трьох малолітніх дітей, що перебували у вказаній квартирі, чим обмежив свободу пересування потерпілої.

Після чого, ОСОБА_7 , скориставшись заляканим та у зв`язку з цим, пригніченим станом малолітньої ОСОБА_12 , зняв із себе штани і нижню білизну та насильно, проти її волі, зняв із малолітньої штани та нижню білизну, і будучи оголеним притиснув до себе малолітню ОСОБА_12 з метою вступу із останньою в статевий зв`язок.

Проте, через порушення ерекції, ОСОБА_7 , не зміг вступити у статевий зв`язок із малолітньою ОСОБА_12 та відпустив потерпілу.

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмета, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (згвалтуванні),тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 152 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні 13.11.2023 року свою вину у вчиненому визнав частково, та пояснив, що проживає разом із своєю співмешканкою ОСОБА_13 та її чотирма дітьми, з яких троє дівчат. Квартира належить ОСОБА_13 . Наголосив, що інколи сам залишався у квартирі з дітьми. В цей день так і було, однак тих подій у яких його обвинувачують він не пам"ятає, оскільки перебував у нетверезому стані. Щодо згвалтування малолітньої ОСОБА_12 заперечив, оскільки таке не мало місця, або просто не пам"ятає цього через стан алкогольного спяніння. Пам"ятає лише, що спав у кімнаті, де перебували діти. Також пригадує, що коли прокинувся, то цілував ОСОБА_12 , її груди, розстібав штани та проводив рукою зверху по статевих органах ОСОБА_12 , однак без жодних проникаючих рухів та своїм статевим органом її тіла не торкався. Також пригадує, що знімав із себе штани і спідню білизну, однак наміру вступати з падчеркою у статевий акт не мав. Все це відбувалося у ванній кімнаті, однак скільки часу - не пригадує. Після цього вони вийшли і він пішов спати, а ОСОБА_12 сіла малювати. Чи бачила все це малолітня ОСОБА_18 - не пригадує. Додав, що при цьому ОСОБА_12 йому нічого не говорила і, що такі поцілунки між ними були вперше. Додатково наголосив, що день перед цим у нього були статеві стосунки із співмешканкою - ОСОБА_13 .

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме допитом законного представника - матері малолітньої потерпілої, допитом малолітньої потерпілої за участі її законного представника, допитами свідків, протоколами слідчих та судових дій.

Так, потерпіла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, була малолітньою, в судовому засіданні 25.09.2023 року показала, що все пам"ятає і розказувала вже це у поліції. Обвинуваченого вона знає, так як він раніше з ними (її мамою, двома сестрами та братом) разом проживав у квартирі. Вона зверталася до нього на "Ти".

В цей день, вона разом із сестрою ОСОБА_18 та відчимом (обвинуваченим) були вдома та за столом у маминій кімнаті малювали. В цей час, ОСОБА_7 підійшов до неї та кинув її на ліжко. Вона впала на спину і він зняв з неї футболку, спереду підняв бюстгалтер та почав цілувати її груди. Потім зняв з неї штани та запхавши руку у її трусики проникав у її статевий орган три рази. Наголосила, що в цей час її сестра ОСОБА_18 була у кімнаті. Вона сказала до обвинуваченого щоби він зупинився, однак він мовчав та продовжував це робити. Потім потягнув її за руку у ванну кімнату, двері якої він зачинив за собою. ЇЇ сестра залишилась у кімнаті. У ванній кімнаті ОСОБА_7 зняв з неї штани та труси. Потім зняв свої штани та вона побачила його оголеним. Він почав її гладити та проникати пальцями правої руки у середину її статевого органу. При цьому він торкався своїм статевим органом її тіла, однак ним не проникав у середину та не намагався проникати, вона просто його відчувала своїм тілом. Все це відбувался протягом 5-10 хв. Ніякого болю при цьому вона не відчувала. Потім вона оділася і вийшла у кімнату вже одягненою. Чи перебував вітчим у стані алкогольного сп"яніння - не пам"ятає. Пригадує, що сестра ОСОБА_18 пробувала відчинити двері у ванну кімнату.

В подальшому вона про все розказала своїй сестрі та написала записку, яку дала їй. Зранку ОСОБА_18 передала цю записку їх мамі.

Наголосила, що такий випадок був вперше. Після нього, ОСОБА_7 їй нічого не говорив і такі дії відносно неї більше не повторював.

Допитана в якості законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , - її мати, ОСОБА_13 в судовому засіданні 13.04.2023 року показала, що проживає у квартирі, яка належить їй, разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 та чотирма дітьми, з яких ОСОБА_7 є біологічним батьком двох молодших дітей, однак у їх свідоцтвах батьком дітей він не записаний. Додала, що друга її дочка - ОСОБА_18 є похресницею ОСОБА_7 . Проживають вони разом близько п"яти років. ОСОБА_7 не працює, сидить вдома та доглядає за дітьми. Живуть усі на кошти, які вона отримує на дітей, а це близько 10 тис. грн. та кошти, які вона отримує на підробітках.

Пригадує, що зранку 15.04.2022 року вона пішла на роботу. Через обід спілкувалася з ОСОБА_7 і він ій повідомив, що дітей нагодував та готує молодших до сну. В кінці дня, а саме в 17.00 год. він зутрів її разом із дочкою ОСОБА_18 на мосту, де він завжди її там зустрічає. При зустрічі ОСОБА_18 їй сказала, що ОСОБА_12 передала для неї записку, на що вона дитині відповіла, що прочитає таку пізніше. Дана записка так і залишилась у ОСОБА_18 . Коли вони прийшли додому, то вона замітила, що ОСОБА_12 веде себе дивно, налякана. Запитала її чи вона прочитала записку, на що вона їй відповіла, що ні. Додала, що ОСОБА_7 раніше часто сварився з ОСОБА_12 , міг вдарити її, тобто погано до неї відносився. До інших дітей відносився добре.

На наступний день ОСОБА_18 попросила її, щоби вона прочитала записку написану ОСОБА_12 і лише тоді вона її прочитала. В записці було написано, що ОСОБА_7 лапав її за груди та клав на диван. однак точного змісту такої вона не пригадує.

Вона зразу ж показала цю записку ОСОБА_7 і запитала чи це правда, на що він відповів, що це не правда і що діти про все видумують. Тоді вона сказала до нього, якщо він не розкаже правди, то вона подзвонить і все розкаже його брату, ОСОБА_29 . Злякавшись, він почав просити не розказувати про це його брату та признався, що можливо щось таке і було, однак він не пам"ятає, бо вживав алкогольні напої.

Через деякий час до них у квартиру прийшов ОСОБА_29 . Вони всі троє вживали алкогольні напої і під час розмови вона розказала ОСОБА_29 про подію та показала записку ОСОБА_12 . В цей час в квартирі було лише троє дітей, ОСОБА_12 вдома не було.

ОСОБА_29 дуже рознервувався з даного приводу і підбігши до ОСОБА_7 , кинув його на диван та сильно побив. Після цього викликав поліцію сказавши, що його брат згвалтував дитину. Під час бійки зайшла її кума, однак побачивши ситуацію зразу ж пішла.

Вона сама з даного приводу також би зателефонувала у поліцію, однак була в стресовому стані

Через певний час приїхала поліція, записку забрали, і всі вони разои поїхали у відділок поліції, де надавали письмові пояснення. Додала, що дітей у Кам"янка-Бузькому районному суді допитували і вони підтвердили все це.

Окрім цього, сказала, що був випадок, що у 2021 році ОСОБА_12 їй говорила про те, що ОСОБА_7 чіпав її за груди, однак вона цьому не надала уваги. Зауважила, що ОСОБА_12 боялася ОСОБА_7 , тому писала записки, бо він сварився з нею, коли вона їй жалілася на нього.

Крім цього, наголосила, що ОСОБА_18 їй розказувала про цей випадок, а саме про те, що ОСОБА_7 чіплявся до ОСОБА_12 та потім повів її у ванну кімнату.

Додала, що їй нічого не відомо про статеве життя її дочки ОСОБА_12 , вона завжди ночувала вдома. Лише від лікаря їй стало відомо, що ОСОБА_12 вже жила статевим життям, однак сама ОСОБА_12 їй про це нічого не розказувала. Хлопця у неї немає.

Також додала, що ОСОБА_12 не могла б вигадати такої ситуації. Додала, що батько ОСОБА_12 проживає у м. Харкові, ніколи не допомагав у вихованні дочки, у зв"язку із чим весь тягар виховання і утримання дитини був на ній. ОСОБА_7 , коли перебував у стані алкогольного сп"яніння бив ОСОБА_12 , однак це не було дуже часто.

Вказала, що у неї з обвинуваченим 14.04.2022 року були статеві стосунки.

Наголосила, що мобільних телефонів у її дітей немає. Мобільний телефон у ОСОБА_12 з"явився вже після події, однак де він у неї взявся вона не знає.

Слід зазначити, що 27.06.2023 року суду стало відомо про те, що законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , - її мати, ОСОБА_13 позбавлена батьківських прав відносно її дітей, в тому числі і дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що видно з копії рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.04.2023 року (а.с.183-189 том № 2).

У зв"язку із чим, Жовківським районним судом Львівської області 27.06.2023 року винесено ухвалу про залучення виконкому Кам"янка-Бузької міської ради Львівської області в якості законного представика малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.190 том № 2).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_29 в судовому засіданні 08.05.2023 року показав, що він зустрів ОСОБА_13 та вони придбавши пляшку горілки пішли на квартиру до ОСОБА_13 , з якою разом проживав його брат ОСОБА_7 . Дану пляшку розпили на трьох та під час розмови ОСОБА_13 розповіла, що його брат ОСОБА_7 закрив її старшу дочку у ванній кімнаті та чіпав за груди, про що дитина все написала у записці. Він, дізнавшись про це, дуже рознервувався та побив брата ОСОБА_7 і викликав з цього приводу поліцію. Наголосив, що питав брата ОСОБА_7 про дані події, однак він був у стані алкогольного сп"яніння і нічого йому з даного приводу не пояснив.

Додав, що все це він чув лише від ОСОБА_13 , а коли запитав про цей випадок ОСОБА_12 , то вона мовчала і нічого про це не говорила.

Приїхав наряд поліції та всі вони поїхали у відділок поліції, де надавали пояснення слідчому (він в одному кабінеті, а ОСОБА_13 та її дочка ОСОБА_12 - в іншому кабінеті). Після дачі пояснень він поїхав додому, а його брата ОСОБА_7 забрали у СІЗО.

Через два дні ОСОБА_13 сказала йому, що хоче забрати подану нею заяву в поліцію. Всі разом (він, ОСОБА_13 та малолітня ОСОБА_12 ) поїхали у райвідділ до слідчої ОСОБА_39 , щоби забрати заяву. ОСОБА_13 говорила, що не вірить, що ОСОБА_7 міг це зробити з дитиною. Однак, слідча їм повідомила, що вже пізно. Наскільки він пригадує, ОСОБА_12 водили на якісь експерименти, а він поїхав додому.

Наголосив, що після обіду йому подзвонила ОСОБА_13 і повідомила його, що слідча ОСОБА_41 купила ОСОБА_12 мобільний телефон на що він їй зразу ж сказав, щоби не користувались цим телефоном, оскільки це вважається як підкуп. Однак, на його прохання ніхто не зважав та, наскільки йому відомо, у цей телефон заклали старий стартовий пакет, яким користувався його брат ОСОБА_7 та дитина користувалася цим телефоном. Він бачив цей телефон - це телефон марки "Самсунг" чорного кольору.

Через деякий час він поїхав у Республіку Польщу. Коли зателефонував до ОСОБА_13 , то вона його повідомила, що передає передачі для ОСОБА_7 та просила у нього грошей для того щоби заплатити за світло та газ, бо у неї заберуть дітей, однак грошей він їй не дав.

Окрім цього, пояснив, що ОСОБА_13 не є дбайливою матір"ю. Наскільки йому відомо, вона часто залишала дітей самих, старша дитина часто втікала із школи; діти не були відповідно одягнені; вона не забезпечувала дітей належним харчуванням. Він та його сестра допомагали ОСОБА_13 та ОСОБА_7 грішми та продуктами харчування, однак часто у них дома він не бував та які між ними були стосунки не знає. Знає, що бюджет їх сім"ї становили виплати на дітей, хоча ОСОБА_7 мав тимчасові заробітки, але ці доходи були мінливі. Йому відомо, що в суді є справа про позбалення батьківських прав ОСОБА_13 відносно її неповнолітніх дітей.

Допитана в якості свідка ОСОБА_44 в судовому засіданні 25.09.2023 року показала, що вона працює у школі в якій навчається потерпіла. Наголосила, що вона була присутньою при усіх відтвореннях на місці події. Зазначила, що ОСОБА_12 була наляканою. Жодного тиску на потерпілу ніхто не чинив.

Допитана в якості свідка ОСОБА_45 в судовому засіданні 25.09.2023 року показала, що вона працює у школі в якій навчається потерпіла і була її класним керівником. Обвинуваченого ніколи не бачила і не знає його.

Допитана в судовому засіданні 13.11.2023 року експерт ОСОБА_16 підтримала висновок викладений нею за результатами проведення нею експертизи.

Із реєстрації події ВП № 1 (м. Кам"янка-Бузька) ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області (а.с.143 том № 1) видно, що заявник ОСОБА_29 , 1987 року народження повідомив про те, що у нього є підозра, що його брат ОСОБА_7 , 1976 року народження згвалтував дитину своєї співмешканки ОСОБА_13 , 1983 року народження - ОСОБА_12 , якій 13 років.

16.04.2022 року ОСОБА_13 подала на ім"я начальника ВП № 1 (м. Кам"янка-Бузька) ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області заяву про вчинення ОСОБА_7 розпусних дій відносно її малолітньої дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що видно з цієї заяви (а.с.144 том № 1).

16.04.2022 року о 22.02 год. малолітня ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була доставлена до ВП "Лікарня Святого Пантелеймона" для огляду. З консультаційного висновку спеціаліста (а.с.145 том № 1) видно, що на момент огляду даних за ургентну гінекологічну патологію не виявлено.

16.04.2022 року, за заявою ОСОБА_13 від 16.04.2022 року (а.с.146 том № 1) слідчим СВ відділення поліції № 1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області у присутності потятих та спеціалістів, за участю власника ОСОБА_13 , проведено огляд приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події із квартири було вилучено: покривало з дивану та аркуш паперу із рукописним текстом, що видно із протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього (а.с.147-161 том № 1).

З аркушу паперу із рукописним текстом (записки, яку писала малолітня ОСОБА_12 для своєї мами ОСОБА_13 ), яка досліджена в судовому засіданні (а.с.161 том № 1) видно наступний запис " Мама він чипав груди і запихав пальці в піську. він знімав мені штани і пхав пісюна. Мама він з ОСОБА_12 був у туалеті вона кричала відчипився."

В судовому засідані, при допиті потерпілої ОСОБА_12 , вона ствердила, що це та сама записка яку вона написала після події та дала сестрі ОСОБА_18, щоби вона передала її мамі.

17.04.2022 року, за заявою ОСОБА_13 від 17.04.2022 року (а.с.167 том № 1) слідчим СВ відділення поліції № 1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області у присутності потятих та за участю ОСОБА_13 , проведено огляд у приміщенні службового кабінету № 63 СВ відділення поліції № 1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області добровільно наданого для огляду гр. ОСОБА_13 речей належних її малолітній дочці - одягу, зокрема: футболку білого кольору, штани сірого кольору та труси коричневого кольору. Дані речі після огляду вилучені, що видно із протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього (а.с.168-170 том № 1).

З висновку експерта № 21/2022 від 17.04.2022 року, яка проведена судово-медичним експертом ОСОБА_48 вбачається, що при судово-медичній експертизі неповнолітньої ОСОБА_12 будь яких тілесних ушкоджень, зокрема які б вказували на вчинення з нею насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом та насильницьких статевих зносин не виявлено. При огляді за участі лікаря акушер-гінеколог КНП «Кам`янка-Бузької ЦРЛ» встановлено, дівоча пліва не цілісна, давність розриву якої достовірно встановити не є можливим (орієнтовно 6-8 міс.), що вказує на те, що потерпіла жила раніше статевим життям. Будь-яких результатів дослідження мікрофлори статевих шляхів представлено не було(Том № 1, аркуш справи № 179).

З висновку експерта № 439/2022-ім від 18.04.2022 року, яка проведена судовим експертом-імунологом ОСОБА_49 вбачається, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що у слідах на покривалі (об`єкти №№1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16)-вилученого під час огляду місця події, за адресою: квартири АДРЕСА_3 , сперми і крові не виявлено (Том № 1, аркуш справи № 181-183).

З висновку експерта № 438/2022-ім від 18.04.2022 року, яка проведена судовим експертом-імунологом ОСОБА_50 вбачається, що на основі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що у слідах на футболці (об`єкти №№1,2,3), на штанах (об`єкти №№4,5) та на трусах (об`єкт №6), - одязі потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сперми та крові не

виявлено (Т. 1, а.с. № 184-187).

З висновку експерта № 82/22-ц від 18.04.2022 року, яка проведена судово-медичним експертом цитологом ОСОБА_16 вбачається, що кров неповнолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО /згідно з Висновком експерта №421/2022ім від 03 травня 2022 року, який проводився у відділенні судово-медичної імунології ЛОБСМЕ/ з супутнім антигеном Н, що встановлено дослідженням її зразка крові. Кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти В ізосерологічної системи АВО /згідно з Висновком експерта №420/2022ім від 03 травня 2022 року, який проводився у відділенні судово-медичної імунолог ЛОБСМЕ/. При судово-медичній експертизі трусів, футболки, штанів та куртки - речей підозрюваного ОСОБА_7 , встановлено наступне: в плямі та слідах світло-сірого кольору на трусах /об`єкт №1/, футболці /об`єкт №2/, куртці /об`єкт №4/ виявлено клітини піхвового епітелію та антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, які можуть походити від потерпілої ОСОБА_12 або іншої жінки для якої властиві виявлені антигени. В слідах сірого кольору на куртці /об`єкт №3/ виявлено клітин зроговілого плоского епітелію (Том № 1, аркуш справи № 188-191).

Висновок вказаної експертизи було підтверджено допитом в судовому судово-медичного експерта цитолога ОСОБА_16 .

З висновку експерта № 81/22-ц від 09.05.2022 року, яка проведена судово-медичним експертом- цитологом ОСОБА_51 вбачається, що при судово-медичній експертизі зрізів нігтьових пластинок обох рук підозрюваного ОСОБА_7 , 1976 року народження, встановлено наступне:

- в слідах сірого кольору піднігтьового вмісту обох рук /об`єкти №1,2/ виявлено клітини плоского епітелію, статева належність яких не встановлена через відсутність ядер.

- через відсутність клітин з ядрами та клітинних елементів крові, препарати виготовлені з об`єктів №1,2 для подальшого проведення молекулярно-генетичних експертиз непридатні.

(Том № 1, аркуш справи № 192-193).

З висновку експерта № 441/2022-ім від 18.04.2022 року, яка проведена судовим експертом-імунологом ОСОБА_49 вбачається, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що у слідах на двох ватних тампонах зі змивами з правої та лівої долонь рук

підозрюваного гр-на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

(об`єкти №№1,2), крові не виявлено. Дати відповідь про статеву приналежність не можливо, оскільки це входить в компетенцію експерта цитолога судового. (Том № 1, аркуш справи № 194-196).

З висновку експерта № 420/2022-ім від 03.05.2022 року, яка проведена судовим експертом-імунологом ОСОБА_52 вбачається, що на підставі даних судово-медичного дослідження встановлено, що кров гр-на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (Том № 1, аркуш справи № 197-199).

З висновку експерта № СЕ-19/114-22/5890-БД від 09.06.2022 року, яка проведена судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Львівського НДЕКЦ МВС ОСОБА_53 вбачається, що в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1) встановлено та наведено генетичні ознаки наданого на дослідження зразка букального епітелію ОСОБА_7 (обєкт №1.1) (Том № 1, аркуш справи № 200-204).

З висновку експерта № 421/2022-ім від 03.05.2022 року, яка проведена судовим експертом-імунологом ОСОБА_52 вбачається, що на підставі даних судово-медичного дослідження встановлено, що кров малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (Том № 1, аркуш справи № 205-207).

З висновку експерта № 440/2022-ім від 09.05.2022 року, яка проведена судовим експертом-імунологом ОСОБА_49 вбачається, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено, що у слідах на двох ватних тампонах зі змивами з правої та лівої долонь рук малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкти №№1,2), крові не

виявлено. Дати відповідь про статеву приналежність не можливо, оскільки це входить в компетенцію експерта цитолога судового. (Том № 1, аркуш справи № 208-210).

З ухвал слідчого судді Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.04.2022 року та 19.04.2022 року (а.с. 212-213 та 222 том № 1) видно, що клопотання прокурора про проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено.

З журналів судового засідання Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.04.2022 року та 19.04.2022 року та дисків до них (а.с. 214-221, 223-228 том № 1) видно, що було проведено допит малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з участю законного представника, педагога та психолога.

В судовому засіданні Жовківського районного суду Львівської області, при відтворенні даного запису допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такий не представилось можливим дослідити через поганий звук запису, а тому вирішено допитати малолітню потерпілу ОСОБА_12 повторно у Жовківському районному суді Львівської області. Вона була допитана в судовому засіданні 25.09.2023 року та надала покази, які підтверджують викладене в обвинувальному акті.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 20.04.2022 року та відеозапису до нього, підозрюваний ОСОБА_7 відобразив у приміщенні службового кабінету за допомогою манекену розказане ним щодо події, яка відбулась (Том № 1, аркуш справи № 229-230).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 07.06.2022 року та відеозапису до нього, малолітня потерпіла ОСОБА_12 відобразила за допомогою манекену обставини вчинення відносно неї дій сексуального характеру, яке мало місце 15.04.2022 року у приміщенні квартири АДРЕСА_3 . (Том № 1, аркуш справи № 244-246).

У висновку експерта № 30/2022 від 24.05.2022 року зазначено, що при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 встановлено, що третій та четвертий

палець лівої кисті відсутні, а саме дистальні та середні фаланги третього та четвертого пальців.

При огляді пальців правої руки, зокрема пальців ОСОБА_7 не виявлено будь-яких анатомо-

фізіологічних відхилень, які б унеможливлювали виконання активних дій та рухів, зокрема

проникнення пальцями у піхву та/або анальний отвір. Третій та четвертий палець лівої кисті відсутні, а саме дистальні та середні фаланги третього та четвертого пальців, що може ускладнювати використання лівої руки при виконанні деяких видів роботи, але не є патологією, яка б унеможливлювала проникнення у піхву та/або анальний отвір. (Том № 1 а.с. 243).

У висновку судово-психіатричного експерта № 120 від 18.05.2022 року зазначено, що на даний час ОСОБА_7 психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_7 також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 може приймати участь в слідчо-процесуальних діях. У ОСОБА_7 відсутні психічні вади через які він не міг би самостійно реалізувати своє право на захист. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує. (Том № 1 а.с.231-235).

У висновку судово-психіатричного експерта № 90 від 05.05.2022 року зазначено, що на даний час, ОСОБА_12 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє несоціалізований розлад поведінки підліткового віку, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час досліджуваних подій викладених у матеріалах кримінального провадження

ОСОБА_12 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або

іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждала, могла усвідомлювати свої

дії та керувати ними. Підсумовуючи вищенаведене, експерт-психолог дійшов такого висновку:

- рівень психічного розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_12 відповідає її фактичному віку;

- малолітня потерпіла ОСОБА_12 , з урахуванням індивідуально-психологічних і вікових особливостей та стану розумового розвитку, здатна правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати щодо них відповідні показання;

- виходячи з індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_12 (гіпертимний тип акцентуації характеру), вона не схильна до підвищеного фантазування та самооговорення. Враховуючи малолітній вік потерпілої ОСОБА_12 , вона схильна до підвищеного навіювання;

-у малолітньої потерпілої ОСОБА_12 не відмічається будь-яких змін в її емоційній сфері, внаслідок вчинених щодо неї дій;

- рівень та продуктивність психічних процесів малолітньої потерпілої ОСОБА_12 (пам`ять, увага, мислення) знаходяться в межах психічної норми, але при цьому відмічається наявність педагогічної занедбаності, обмеженості інтересів. З особливостей особистості - на першому плані: акцентуація характеру по гіпертимному типу (див. по тексту), яка також знаходиться в межах психічної норми. (Том № 1 а.с.236-242).

З довідок КНП Львівської міської ради "Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр" за № 156лт від 18.05.2022 року та КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" за № 1298 від 18.05.2022 року видно, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря- нарколога не перебуває (том № 2 а.с. 2-3).

Сім"я у якій поживає потерпіла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опинилася в складних життєвих обставинах та з тих підстав перебуває на обліку, що видно з довідки КЗ "Центр надання соціальних послуг Кам"янка-Бузької міської ради" за № 66, 83 від 20.04.2022 року, 25.05.2022 року; актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї ОСОБА_13 (матері потерпілої); актом оцінки потреб сім"ї за № 8 від 18.04.2022 року та висновком оцінки потреб сім"ї (том № 2 а.с. 1, 6-14).

Колегією встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 його співжителька ОСОБА_13 (мати потерпілої ОСОБА_12 ) зверталася у відділ поліції із заявою про вчинення ним домашнього насильства, що видно з реєстрації повідомлення та її заяви від 19.03.2022 року, у якій вона вказала, що ОСОБА_7 зловживає алкогольними напоями та вчиняє сімейні сварки, нецензурно висловлюється у присутності малолітніх дітей (том № 2 а.с.15-16).

Колегія суддів звертає увагу, що незважаючи на те, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,згідно висновку судово-психіатричного експерта № 90 від 05.05.2022 року не виявляє розумових відхилень, тим не менше вона здатна правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати щодо них відповідні показання; виходячи з її індивідуально-психологічних особливостей вона не схильна до підвищеного фантазування та самооговорення, а тому колегія суддів не ставить під сумніви покази потерпілої та вважає, що її покази є належним доказом.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому станом на 15.04.2022 року, тобто на день вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, була малолітньою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_11 звернувся до суду 13.12.2022 року та 20.12.2022 року із клопотаннями про визнання доказів недопустимими, серед яких протоколи огляду місця події від 16.04.2022 року та 17.04.2022 року, фототаблиці до них та речові докази (том № 2 а.с. 50-65, 69-74).

З цього приводу колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Огляд - це слідча (розшукова) дія, спрямована на встановлення, фіксацію і дослідження обстановки місця події, слідів злочину і злочинця та інших фактичних даних, що дозволяють в сукупності з іншими доказами зробити висновок про механізм події та інші обставини розслідуваної події.

Водночас, протокол огляду - це лише спосіб фіксації огляду, як джерела доказів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 статті 99 КПК України передбачено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати:

1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані);

2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;

3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;

4) висновки ревізій та акти перевірок.

Аналізуючи в судовому засіданні вказані докази, які захисник просив визнати недопустимими, колегія прийшла до висновку, що такі органом досудового слідства зібрані у відповідності до чиного законодавства, в тому числі з дотриманням вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність".

В той же ж час, дослідивши усі докази колегія суддів вважає, що такі докази перебувають в логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими і підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним пред"явленого йому злочину.

У зв"язку із вищенаведеним, колегія суддів не приймає до уваги позицію сторони захисту, щодо недопустимості доказів, оскільки такі на його думку здобуті без дотримання порядку отримання таких, здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини в даному випадку обвинуваченого, так як судом встановлено, що усі докази здобуті з дотриманням порядку передбаченого чинним законодавством та без жодних порушень прав та свобод обвинуваченого, а тому дані докази суд вважає допустимими та належними.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що кожен доказ, а саме покази обвинуваченого, потерпілої, свідків, протокол проведення слідчого експерименту з додатками до нього, протоколи огляду речей, висновки судово-медичної експертизи є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_7 .

Колегія суддів також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Колегія суддів приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України і обвинувачений винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки відсутні будь-які підстави для закриття кримінального провадження чи звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_7 полягає в тому, що він вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмета, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (згвалтуванні),і тому колегія суддів такі його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 152 КК України.

Суд не надає віри показам обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не міг вчинити та не вчиняв жодних протиправних дій по відношенню до потерпілої ОСОБА_12 , а саме дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло з використанням іншого предмета, оскільки дані покази обвинуваченого заперечуються показами самої потерпілої ОСОБА_12 та сукупністю інших доказів, серед яких, зокрема, записка ОСОБА_12 адресована її матері ОСОБА_54 . В судовому засіданні потерпіла підтвердила, що саме вона писала таку записку та передала сестрі ОСОБА_18 щоби та передала її матері - ОСОБА_54 .

Колегія суддів вважає, що покази обвинуваченого ОСОБА_7 , спрямовані на уникнення від відповідальності.

Колегія суддів звертає увагу, що під час показів обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що 15.04.2022 року, тобто в день вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, він перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому не пригадує більшість подій, епізодів того дня, а те, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме щодо вчинення ним дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням іншого предмета пояснює тільки тим, що він не міг вчинити даний злочин.

Дані покази обвинуваченого не підтвержені жодними доказами.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення особливо тяжкого злочину, яким є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України та особу винного, який офіційно не працює, злочин вчинив вперше.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не здобуто.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є вчинення ним кримінального правопорушення у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Органом досудового слідства обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вмінено вчинення ним кримінального правопорушення щодо особи, яка має вади розумового розвитку.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 67 КК України, суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Однак, в матеріалах кримінального провадження, які були дослідженні колегією у судовому засіданні, відсутні будя-які докази того, що потерпіла ОСОБА_12 має вади розумового розвитку, а тому колегія приходить до висновку, що дану обставину слід виключити як таку, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Також колегія суддів не вмінює обвинуваченому ОСОБА_7 як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 - вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, хоча він сам у судовому засіданні наголосив, що під час вчинення кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп"яніння, оскільки дана обставина органом досудового слідства не вмінена як обтяжуюча покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , а тому при винесенні вироку колегією суддів як обтяжуюча обставинине зазначається, оскільки при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в обвинувальному акті.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного кримінального правопорушення та особу винного, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою він судиться.

Колегія суддів прийшла до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в ізоляції від суспільства, і тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив щодо малолітньої, порушивши її статеву свободу та статеву недоторканість, ним вчинено особливо тяжкий злочини, такий вчинено у присутності дитини, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а також з використанням умов воєнного стану, що в сукупності обтяжує його покарання.

Колегія суддів враховує, що під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 19.04.2022 року та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з 16.04.2022 року по 14.06.2022 року.

В подальшому, Жовківським районним судом Львівської області обвинуваченому ОСОБА_7 неодноразово продовжувався запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У зв"язку із вищенаведеним, початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 16.04.2022 року, тобто з часу фактичного затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у зв`язку із ухваленням обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про скасування арешту на майно вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.

Керуючись статтями 91, 94, 100, 124, 373, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 16.04.2022 року, тобто з часу фактичного його затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обрану - тримання під вартою.

Стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2934,17 грн.

Арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Кам"янка-Бузького районногосуду Львівської області від 19.04.2022 року - скасувати.

Речові докази:

-покривало світло-коричневого та коричневого кольорів зі вставками білого кольору у вигляді квадратів, які передано на зберігання в камеру схову ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області- після набрання вироком законної сили повернути їх власнику, ОСОБА_13 ;

- флісову куртку чорного кольору з надписом "Purina", балонову куртку чорного кольору марки "North Sunny", футболку синього кольору, джинси синього кольору, труси сірого кольору марки "Ziller", які передано на зберігання в камеру схову ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області-після набрання вироком законної сили повернути їх власнику- засудженому ОСОБА_7 ;

- аркуш паперу з рукописним текстом: "Мама він чипав груди...." - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- футболку білого кольору, штани сірого кольору та труси коричневого кольору,які передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області- після набрання вироком законної сили повернути їх власнику, потерпілій ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3