УХВАЛА

22 січня 2024 року

м. Київ

справа № 743/766/21

провадження № 51-7806 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2022 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим та виправдано у зв`язку з не доведенням вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 255-1 Кримінального кодексу України (далі - КК), на підставі пункту 1 частини 1 статті 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Також, цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Постановлено зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 термін перебування його під вартою та рахувати строк покарання з дати його фактичного затримання, а саме з 18:00 31 березня 2021 року.

Залишено незмінним запобіжний захід - утримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень щодо його підзахисного в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

Так, захисник, зазначаючи в мотивувальній частині касаційної скарги про те, що відсутність у ОСОБА_7 захисника призвела до самообмови останнього, не звернув уваги на положення статті 425 КПК, згідно якої він має право оскаржити ухвалені судові рішення лише в частині, що стосуються інтересів ОСОБА_5 .

Одночасно, захисник стверджує про те, що орган досудового розслідування, вирішивши питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних засобів з метою збуту, взяв на себе повноваження суду.

Проте, не зважив на те, що відповідно до положення частини 1 статті 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно зі статтею 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Разом з тим, у касаційній скарзі захисник ставить вимогу, в тому числі, про зміну вказаних судових рішень та одночасно про скасування цих рішень в частині засудження ОСОБА_5 за епізодом передачі на зберігання (збуту) наркотичних засобів за частиною 2 статті 307 КК і закриття провадження в цій частині, при цьому, просить змінити кваліфікацію дій засудженого з частини 2 статті 307 КК на частину 2 статті 309 КК, що не узгоджується з положеннями статті 436 КПК.

При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Зазначені обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2022 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3