Справа № 362/6180/23
Провадження № 1-кп/362/675/23
ВИРОК

Іменем України

12.10.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0002235 від 30.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Полтавка, Казахстан, українка, громадянка України, освіта середня, працює без укладення трудової угоди, неодружена, жителька АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває дотепер.

25.07.2023 о 12:00 год. ОСОБА_4 перебувала за місцем свого мешкання, що у АДРЕСА_1 , де у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, яке належить ОСОБА_5 та знаходиться у АДРЕСА_2 , а саме скляного бутля з вузьким горлом та скляною кришкою, об`ємом 20 л, скляного бутля з вузьким горлом об`ємом 10л та скляної банки з капроновою кришкою об`ємом 10л.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, 25.07.2023 о 12:20 год. шляхом віджиму навісного замка сокирою проникла у господарське приміщення, розташоване на території подвір`я за вищезазначеною адресою та викрала: скляний бутель з вузьким горлом та скляною кришкою об`ємом 20 л, вартістю 910 грн, скляний бутель з вузьким горлом об`ємом 10л, вартістю 560 грн., скляну банку з капроновою кришкою об`ємом 10л, вартістю 259 грн.

Потім ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1729 грн.

ОСОБА_4 при її допиті у судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Вона повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу і кількості викраденого. Наголосила, що викрадене повернуто. Щиро розкаялась, розуміє що вчинила неправильно, просила суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Претензій до обвинуваченої не має.

Учасники судового провадження просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченої, речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, її дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, водночас суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та/або у лікаря психіатра не перебуває, з посередніми характеристиками за місцем проживання, неофіційно працює, за що отримує регулярний дохід, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, особи винної, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, відсутності обставин, що його обтяжують, ступеня тяжкості кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому, враховуючи беззастережне визнання ОСОБА_4 вини у скоєному, надання нею зізнавальних показань, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості застосування ст. 75 КК України, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити її від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл інших процесуальних витрат по даному кримінальному провадженні суд не вирішує у силу положень ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки такі витрати стягуються на користь держави, а у даному випадку така експертиза проведена недержавним експертом.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази після набрання вироком законної сили: скляний бутель з вузьким горлом та скляною кришкою об`ємом 20 л; скляний бутель з вузьким горлом об`ємом 10л; скляну банку з капроновою кришкою об`ємом 10л; сокиру з топорищем, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 відповідно до письмових розписок, - залишити у його власності;

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1