ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3539/23 Справа № 229/3887/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року, якою обвинуваченому за ч. 4 ст.402 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, неодруженому, з середньо спеціальною освітою, раніше не судимому, військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водію електрику польової лазні господарчого відділення взводу матеріально технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдату, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті на 60 діб, тобто по 30 листопада 2023 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року обвинуваченому за ч. 4 ст. 402 КК України ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на 60 діб, тобто по 30 листопада 2023 року включно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ставить питання про скасування вказаної ухвали місцевого суду та ухвали апеляційним судом нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник обвинуваченого вказує, що ухвала суду 1-ї інстанції є необґрунтованою та незаконною. Вказує, що суддя не звернув увагу на те, що ОСОБА_9 не відмовлявся виконувати наказ командира, оскільки не міг його виконати через відсутність бойового спорядження (включаючи зброю). При цьому, ОСОБА_9 мав бажання продовжувати виконувати військові обов`язки. Вважає, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Звертає увагу, що єдиною підставою для подальшого тримання під вартою ОСОБА_9 під вартою виступає тяжкість злочину, у скоєнні якого він підозрюється. Просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_9 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, після повідомлення про вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, нікуди не зник, самостійно прибув до слідчого судді для розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, а також, виявляє бажання продовжувати виконувати свої обов`язки на військовій посаді. Звертає увагу, що ОСОБА_9 суттєвий проміжок часу обмежений прав та свобод, що є порушенням принципу поваги до свободи особистості. Наголошує, що на даний час відпали будь-які ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України. Звертає увагу, що ОСОБА_9 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того, постійним місцем його проживання є АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта та не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Стверджує, що суддею безпідставно, в порушення вимог ст. 183 КПК України, не визначено розмір застави як альтернативний запобіжний захід. Просить врахувати положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши захисника обвинуваченого, який просив апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані матеріали, колегія суддів вважає наступне:

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти до 30 листопада 2023 року включно.

Суд першої інстанції встановив, що обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, ступеню суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_9 кримінально-протиправних дій. Судом враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; особу обвинуваченого, який неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий. На підставі чого суд прийшов до висновку про існування можливості незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, та продовжив обвинуваченому строк тримання під вартою в умовах гауптвахти в межах ст. 331 КПК України.

Судом враховано положення ч. 8 ст. 176 КПК України, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 402 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тобто тримання під вартою. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не спроможне запобігти доведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до виділених матеріалів провадження, на розгляді Дружківського міського суду Донецької області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

З огляду на положення ч. 8 ст. 176 КПК України та введення воєнного стану в Україні, суд позбавлений можливості застосувати до військовослужбовця, який обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, інший запобіжний захід, окрім такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, навіть у випадку, якщо слідчий суддя, суд дійде висновку, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченні статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442.

З виділених матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України 27.04.2023 року та ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровського від 28.04.2023 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.06.2023 включно з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В подальшому ухвалами суду від 16.06.2023 та від 09.08.2023 року строк дії запобіжного заходу було продовжено до 07.10.2023 року.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що судом 1-ї інстанції правильно встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, санкція якого передбачає покарання до 10 років позбавлення волі.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Також обвинувачений може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які є військовослужбовцями, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Із Реєстру матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному проваджені вбачається, що під час досудового розслідування допитувались свідки, що підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого щодо добровільного та самостійного прибуття обвинуваченого до суду до обрання запобіжного заходу, колегія суддів не вважає таким, що заслуговує на увагу, оскільки така поведінка обвинуваченого ніяким чином не зменшує обсяг пред`явленого йому обвинувачення, а може лише свідчити про його ставлення до вчиненого при доведенні його вини.

Колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно врахував, що обвинувачений також може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність яких також була обґрунтована в клопотанні прокурора, крім того, на їх існування вказує ігнорування встановлених законодавством України вимог щодо порядку несення військової служби та те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час воєнного стану, що вказує на високу суспільну небезпечність обвинуваченого, тому ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України мають місце.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та їх існування на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні прокурора з їх обґрунтуванням та встановлені в ухвалі суду 1-ї інстанції.

Наявність місця проживання в Дніпропетровській області та дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на час вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, та вони не стали стримуючим фактором в його поведінці.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що судом 1-ї інстанції правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_9 обвинувачується за ч. 4 ст. 402 КПК України, колегія суддів зауважує, що до нього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо клопотання сторони захисту про встановлення розміру застави у сумі, що відповідає 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є посильним для обвинуваченого, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_9 , а саме те, що він обвинувачується у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, що відноситься до тяжкого злочину та з врахуванням його особи, майнового та сімейного стану, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає вірним рішення місцевого суду про не застосування зазтави, як альтернативного запобіжного заходу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено. Тому апеляційні вимоги захисника обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_9 про продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті на 60 діб, тобто по 30 листопада 2023 року включно залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4