Справа № 650/3203/23
провадження №1-кс/650/618/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року смт Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дубівка, Горностаївського району Херсонської області, громадянки України, непрацюючої, з загальною середньою освітою, не депутата, не адвоката, заміжньої, маючої на утриманні двох малолітній дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 127 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Дубівка, Горностаївського району Херсонської області, громадянки України, непрацюючої, з загальною середньою освітою, маючої на утриманні двох малолітній дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин без дозволу слідчого, прокурора або суду, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.02.2023 року, зобов`язавши її:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в проваджені яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі Херсонської області (підконтрольної території) без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 127 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю, вчинене з метою покарати її за дії, вчинені нею.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий покликається на наявність ризиків передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.

Неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленому ризику.

На судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваної нічного домашнього арешту та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні слідчий також підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

На судовому засіданні підозрювана не заперечила проти задоволення клопотання, вказуючи про достатність застосування до неї особистого зобов`язання. Вона вважає підозру необґрунтованою та вину свою не визнає.

На судовому засіданні захисник заперечив проти задоволення клопотання, пояснивши, що наведені слідчим ризики недоведені, а підозра необґрунтована.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною четвертою статті 185 КК України за вчинення відповідного злочину передбачено, зокрема, відповідальність у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 127 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001548 від 06 травня 2023 року, повідомленням про підозру від 14 грудня 2023 року, яке було вручене останній 14 грудня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона 05 травня 2023 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де вона спільно проживає з її малолітніми дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дізналась про те, що її донька ОСОБА_8 граючись у приміщенні коридору ненавмисно пошкодила замикаючий пристрій на вхідних дверях до будинку. З метою покарати останню за вчинене, ОСОБА_5 у порушення ст.3 Конституції України, яка передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та ст.28 Конституції України, про те, що кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню, реалізовуючи свій злочинний умисел, взявши металеву кочергу довжиною близько 62 сантиметра, яка знаходилась у будинку, з єдиним наміром на заподіяння сильного фізичного болю

ОСОБА_8 , з метою покарання доньки за неналежну, як на її думку поведінку, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, користуючись тим, що в силу свого малолітнього віку потерпіла не могла чинити опір, умисно із значною силою нанесла не менше двох ударів вказаною кочергою в область голови ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи злочинну діяльність, реалізуючи свій умисел направлений на заподіяння сильного фізичного болю, з метою покарати доньку за вчинені нею дії, взяла до рук дерев`яну палицю довжиною близько 48 сантиметрів та нанесла нею із значною силою не менше п`яти ударів по різним частинам тіла ОСОБА_8 , а саме: голові, спині та верхніх кінцівках, при цьому, залякувала останню фізичною розправою та нецензурними словами. Після того як потерпіла ОСОБА_8 намагалася вибігти з кімнати, ОСОБА_5 кинула у неї керамічну тарілку, яка влучила потерпілій у голову та від удару розбилась.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 малолітня ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, а саме дві рублені рани голови, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №39 від 11.05.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, а також садно спини та сім синців верхніх кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №39 від 11.05.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 127 КК України - катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю, вчинене з метою покарати її за дії, вчинені нею.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

-протоколами огляду місця події від 06.05.2023 у ході яких було зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та вилучено предмети, що можуть містити сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення;

- протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 25.05.2023;

- показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

- висновком експерта за результатом проведення судово-психіатричної експертизи №41 від 26.06.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваній підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останньої до кримінального правопорушення, що їй інкримінується.

Доводи захисника ОСОБА_6 про необґрунтованість підозри слідчий суддя вважає неспроможними, зважаючи на те, він не навів жодних обґрунтувань з цього приводу, обмежившись загальним висловленням незгоди із пред`явленою підозрою, а його покликання на підтвердження висновком судово-психіатричного експерта № 41 факту відсутності в діях підозрюваної складу інкримінованого правопорушення, у зв`язку з тим, що експерт зазначив про не виявлення у потерпілої дитини змін у емоційному стані, індивідуально психологічних проявах, внаслідок вчинення щодо неї вказаного злочину, є необґрунтованими.

Так, відповідно до частини першої статті 127 КПК України законодавцем встановлений такий склад злочину: катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинене з метою примусити її чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати інформацію чи зізнання, або з метою покарати її чи іншу особу за дії, вчинені нею або іншою особою чи у вчиненні яких вона або інша особа підозрюється, або з метою залякування її або інших осіб.

Отже частина перша статті 127 КПК України передбачає формальний склад кримінального правопорушення, тобто склад, для наявності об`єктивної сторони якого необов`язкове настання суспільно небезпечних наслідків для кваліфікації кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки наслідки у виді змін у емоційному стані, індивідуально психологічних проявах потерпілої, що настали внаслідок вчинення щодо неї вищевказаних насильницьких дій підозрюваної не охоплюються складом інкримінованого кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для визнання висунутої щодо обвинуваченої підозри необґрунтованою, з огляду на відсутність доказів щодо наявності у її діях складу вказаного злочину.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки слідчим та прокурором не наведено конкретних доводів з цього приводу.

Слідство триває з травня місця поточного року і підозрювана не вчинила жодних дій спрямованих на переховування від органів досудового розслідування. Крім того, у неї на утриманні перебувають малолітні діти, які певним чином обмежують її поведінку у вільному пересуванні.

Звичайно слідчий суддя враховує, що потенційно ризик переховування особи, якій повідомлено про підозру, завжди є, однак в даному випадку, з урахуванням встановлених обставин він є малоймовірним настільки, щоб констатувати відсутність відповідного ризику в тому ступені, який вимагає застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваної незаконно впливати на малолітню потерпілу зважаючи на характер дій підозрюваної щодо вчинення яких на даному етапі досудового розслідування зібрано достатньо доказів, і які з великою вірогідністю є систематичними, а також спрямовані проти малолітньої особи, яка за своїм психічним та фізіологічним розвитком в силу віку не здатна реагувати належним чином на відповідну поведінку з боку матері.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ньому отримано низку доказів, які зібрані виходячи з пояснень малолітньої потерпілої, що в свою чергу свідчить про важливість її пояснень та можливість втрати або перетворення таких доказів у випадку зміни таких пояснень, зокрема під впливом її матері, тобто підозрюваної.

Крім того, підозрювана на даному етапі досудового розслідування та із самого його початку не визнає свою вину, що є додатковою обставино, яка може свідчити про її намагання уникнути кримінальної відповідальності, зокрема, шляхом впливу на пояснення малолітньої потерпілої.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не буде здатним в повній мірі стримати її поведінку щодо малолітньої потерпілої, оскільки не передбачає здійснення періодичного контролю підозрюваної за місцем її проживання, де вона проживає разом з малолітніми дітьми.

Доводи захисника щодо не доведення ризиків заявлених слідчим, які стосуються можливості незаконного пливу на малолітню потерпілу, слідчий суддя відхиляє з міркувань наведених вище стосовно вказаних обставин.

Покликання захисника на відсутність доказу того, що підозрювана впливала на поведінку малолітньої потерпілої і на покладення в основу вказаного ризику припущення, у зв`язку з чим такий ризик не може бути встановлений, слідчий суддя відхиляє, як такі, що ґрунтуються на хибному тлумаченні інституту ризиків у кримінальному провадженні.

Захисник вимагає від слідчого, прокурора доказів того, що підозрювана вчиняла відповідні дії щодо малолітньої потерпілої. Разом з цим, надаючи відповідну оцінку слідчий суддя крім того, що враховує таку поведінку підозрюваної, це й має визначити наскільки ймовірно, з урахуванням встановлених обставин, підозрювана може вчинити ті чи інші дії.

Як слідчий суддя вже зазначив, характер правопорушення та не визнання підозрюваною своєї вини, свідчить про підвищену ймовірність вчинення нею незаконного впливу на малолітню потерпілу. І така поведінка підозрюваної є такого ступеню ймовірності, щоб застосувати до неї запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Даних про те, що існують ризики незаконного впливу підозрюваною на свідків слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо можливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленому ризику застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його застосування до підозрюваної, у зв`язку з чим клопотання слідчого слід задовольнити.

Також, встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрювану при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваній в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваної; наявність у неї соціальних зв`язків за місцем проживання; наявність на її утриманні двох малолітніх дітей; репутацію підозрюваної.

Вирішуючи питання про можливість застосування до підозрюваної домашнього арешту із забороною останній залишати житло в певний період доби, суд виходить із наведених вище обставин та вважає його прийнятним та виправданим.

З наведених підстав неможливе застосування до підозрюваної інших більш м`яких запобіжних заходів.

Визначаючи строк дії відповідного запобіжного заходу слідчий суддя, керуючись положенням частини четвертої статті 196 КПК України, виходить зі строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який, у відповідності до пункту 4 частини третьої статті 219 КПК України, слід обраховувати з дня повідомлення особі про підозру.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 48 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши їй залишати це житло в період часу з 20:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в проваджені яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

не відлучатися за межі Херсонської області (підконтрольної території) без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню щодо обставин даного кримінального провадження, а також утриматись від спілкування із малолітньою потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо обставин даного кримінального провадження.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваної.

Попередити підозрювану, що в разі невиконання покладених на неї даною ухвалою обов`язків, до неї може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в її житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на неї обов`язків.

Строк дії ухвали - до 10 лютого 2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 грудня 2023 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1