ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/7301/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1180/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4

-при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 09 червня 2023 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком затверджено угоду про примирення між потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 850 грн.

ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 850 грн.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 850 грн..

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості.

Вказує на те, що об`єктом ст. 345 КК України є авторитет органів державної влади і відповідно покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі із застосуванням положень ст. 69 КК України не є співмірним завданій засудженими шкоді авторитету правоохоронних органів, а також ступеню небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення.

Також, на думку апелянта, застосування положень ст. 69 КК України є недоречним, оскільки є обставина, що обтяжує покарання група осіб за попередньою змовою.

Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, а отже не враховано рецидив злочину.

Також на адресу Харківського апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги прокурора, в яких прокурор наголошує на існуванні істотних порушень КПК України, - суд не мав права затверджувати вказану угоду з занадто м`яким покаранням, оскільки це не відповідало публічним інтересам.

Сторони кримінального провадження були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали, апелянт не просив про особисту участь у суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи із наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Таким чином, вирок суду першої інстанції на підставі угоди може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів та з чітко визначених законом підстав, зазначених у ч.ч. 3,4 ст. 394 КПК України.

Прокурор позбавлений можливості оскаржувати таке судове рішення у зв`язку з істотним порушенням положень КПК України, передбачених ст. 412 КПК України, та неправильним застосуванням норм КК України.

З апеляційної скарги прокурора вбачається, що її доводи не стосуються підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Прокурор посилається на м`якість призначеного покарання, стверджує що призначення такого покарання за вчинення певної категорії злочинів є недопустимим.

З огляду на положення ст. 370, ч. 2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим повинен відповідати загальним вимогам до судових рішень щодо законності. Обов`язок перевіряти угоду на її відповідність не тільки спеціальним нормам, що стосуються укладання угод, а й іншим нормам КПК України та КК України покладається на суд, який вирішує питання щодо затвердження такої угоди.

При цьому, повноваження прокурора при оскарженні вироку суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим обмежені приписами п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України, згідно з якими такі вироки можуть бути оскаржені прокурором лише у зв`язку з порушеннями вимог ч. 3 ст. 469 КПК України під час укладення угоди і не підлягають розширенню, в тому числі через затвердження судом угоди, умови якої не відповідають нормам кримінального та процесуального закону.

Щодо посилання прокурора на наявність у справі суспільного (публічного) інтересу, колегія суддів зазначає наступне.

Угода про примирення являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норми права про примирення щодо конкретного (їх) випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні (публічні) інтереси.

Саме такий принцип закладений в основу чинного КПК України і відповідно норми КПК України, зокрема вимоги ч.3 ст. 469 КПК України чи норми ст. 394 КПК України розширеному тлумаченню не підлягають.

Більш того, доповнення в яких прокурор посилається на існування публічного інтересу у справі, подані прокурором поза межами строків на апеляційне оскарження вироку, погіршують в даному випадку становище обвинувачених, а тому такі лоповнення взагалі не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись 392, 399, 404, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 09 червня 2023 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , оскільки апеляційна скарга подана на рішення, яке не підлягає оскарженню.

Апеляційну скаргу прокурора з доповненнями до неї повернути останньому разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді