Справа № 461/1207/24
Провадження № 1-кс/461/929/24
10.02.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
підозрюваної ОСОБА_4
Слідчий клопотання обгрунтовує наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку лютого 2024 року (точні час та дату не встановлено) у ОСОБА_4 , в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», з корисливих мотивів, виник злочинний намір на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю прекурсорів в особливо великих розмірах.
На виконання злочинного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Республіки Польща (точний час, місце та дату не встановлено) у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбала порошкоподібну речовину невідомого походження приблизною вагою 3, 178 кг., яку з метою контрабандного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, помістила у 3 упакування із маркуваннями «Nestle Nido fortified», 2 упакування із маркуванням «Dreem» та 1 упакування із маркуванням «Fruty», які приховала у валізі темно-сірого кольору серед продуктів харчування.
Так, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03 години 00 хвилин 09.02.2024, транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 , рейсовим автобусом Варшава-Дніпро, будучи пасажиром, прибула до міжнародного пункту пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці Держмитслужби.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю порошкоподібну речовину невідомого походження приблизною вагою 3,178 кг., що утруднює його виявлення, маючи на меті отримати грошову вигоду від її подальшої реалізації, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03 години 00 хвилин 09.02.2024, транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 , в`їхала на територію пункту пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці Держмитслужби, в напрямку України.
Рухаючись по території міжнародного пункту пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці Держмитслужби, ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що незаконно перевозить через державний кордон України порошкоподібну речовину невідомого походження приблизною вагою 3,2 кг., яка являється прекурсором псевдоефедрином в особливо великих розмірах, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, рухаючись смугою руху регулярних та нерегулярних перевезень, прибула до місця проходження митного та прикордонного контролю.
В ході проходження митного контролю ОСОБА_4 під час заповнення митної декларації в графі «Товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено» зазначила відмітку «Ні», та при її усному опитуванні не заявила та до митного контролю не пред`явила порошкоподібну речовину невідомого походження приблизною вагою 3,178 кг., яка являється прекурсором - псевдоефедрином в особливо великих розмірах, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, яку попередньо приховала у 3 упакуваннях із маркуваннями «Nestle Nido fortified», 3 упакуваннях із маркуванням «Dreem» та 1 упакуванні із маркуванням «Fruty», які приховала у валізі чорного кольору серед продуктів харчування.
В ході проведення огляду ОСОБА_4 та її ручної поклажі митними інспекторами виявлено та вилучено приховану від митного контролю порошкоподібну речовину невідомого походження приблизною вагою 3,178 кг.
Відповідно до Списку №1 Таблиці 4 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, псевдоефедрин є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.
Відповідно до Таблиці 3 великих та особливо великих розмірів прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188, 3, 178 кг. прекурсору «псевдоефедрин» становить особливо великий розмір.
09.02.2024 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що доцільність застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу пов`язана з тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, який є особливо тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а також існують ризики, що є підставою застосування до неї такого запобіжного заходу.Вказує, що із урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, виконання нею процесуальних рішень та унеможливить спроби останньої перешкоджати кримінальному провадженню. Тому просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.
Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила. Зазначила, що ризики є абстрактними та недоведеними. Підозрювана має на утриманні доньку віком 8 років, яка є особою з інвалідністю. Дитина проживає з бабусею, яка є особою пенсійного віку. Підозрювана раніше не судима, активно сприяє розкриттю злочину. Тому просила застосувати більш м`який запобіжний захід до підозрюваної у виді домашнього арешту або визначити підозрюваній розмір застави.
Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку захисника.
Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваної, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України і воно отримано підозрюваною та її захисником. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваною копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Встановлено, що 09.02.2024 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 стверджується зібраними доказами, а саме:
- Повідомленням заступника начальника УСБУ в Дніпропетровській області №55/15/Д/3-1165вих від 08.02.2024 про кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_4 , пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів.;
- Протоколом огляду місця події від 09.02.2024 явих зафіксовано вилучення прекурсору псевдоефедрину, обіг якого обмежено;
- Допитом свідка ОСОБА_4 від 09.02.2024;
- Відповідями на доручення оперативного підрозділу;
- Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 09.02.2024.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваної ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Слідчим доведено, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Cлідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, який є особливо тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна а, отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення. У випадку застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, остання достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може спілкуватися з причетними до вчинення кримінального правопорушення особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста), виражається у тому, що підозрювана може незаконно впливати на інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому. У випадку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно показань майбутніх свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Разом із тим слід додати, що згідно із п. 51 вказаного вище рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.
Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконного впливу на учасників кримінального провадження.
Підозрювана рані ше не судима, має на утриманні малолітню доньку. Але враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваній необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної щодо виконання нею процесуальних рішень та не унеможливлять спроби останньої перешкоджати кримінальному провадженню.
Обмеження конституційних прав підозрюваної є виправданим, оскільки остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність у кримінальному провадженні ознак справжнього реального інтересу, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку суду, ОСОБА_4 не слід визначати альтернативний запобіжний захід заставу. Саме такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останньої ухилитися від органу досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Тому, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 розміру застави.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 07.04.2024 року, без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого в ОВС 2-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1