Провадження № 1-кс/752/9521/23
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000428 від 13.02.2023р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 153, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням обставин кримінального провадження №0000428 від 13.02.2023, мотивів, викладених у клопотанні, та долучених до останнього доказів, прокурор просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування винесеного на розгляд слідчому судді клопотання орган досудового розслідування зазначає, що Слідчим відділом Голосіївського управління поліції Національної поліції у місті Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 13.02.2023за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 153 (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 2 ст. 156 (у редакції станом на 01.09.2019) КК України, за фактами:

вчинення упродовж з 2014 року по 01.01.2019 року насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої особи, яка перебуває у іншій залежності від ОСОБА_5 , тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 153 КК України (у редакції станом на 01.01.2019);

вчинення з 01.01.2019 року по вересень 2019 року насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (сексуальне насильство), вчиненого повторно, щодо особи з якою ОСОБА_5 перебував у близьких відносинах тобто, у вчиненні

кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 153 КК України (у редакції станом на 01.09.2019);

вчинення упродовж з 2014 року по 01.01.2019 року насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене повторно, щодо малолітньої особи, яка перебуває у іншій залежності від ОСОБА_5 , тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 153 КК України (у редакції станом на 01.01.2019);

вчинення з 01.01.2019 по вересень 2019 року дій сексуального характеру пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, з використанням іншого предмета, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, (зґвалтування); вчиненого особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України, щодо особи, з якою ОСОБА_5 перебував у близьких відносинах, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України (у редакції станом на 01.09.2019);

вчинення упродовж з 2014 року по вересень 2019 року розпусних дій щодо малолітньої особи членом сім`ї, на якого покладено обов`язки щодо виховання потерпілого, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України (у редакції станом на 01.09.2019).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи наодинці зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , упродовж з 2014 року по 01.01.2019 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, достовірно знаючи дату народження ОСОБА_6 , тобто, усвідомлюючи, що вона є малолітньою та з урахуванням її психологічних характеристик (вікових та індивідуально-психологічних властивостей) не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити йому опір, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, з використання безпорадного стану малолітньої потерпілої особи, яка перебуває у іншій залежності від ОСОБА_5 , умисно з метою задоволення своєї статевої пристрасті, задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом, вступивши з нею в орогенітальний контакт без проникнення в тіло потерпілої.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення відносно неї кримінального правопорушення, перенесла психічний розлад, що може розцінюватися як суттєвий вплив психотравмуючих подій (страждань), а також розлад адаптації у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 F43.22).

Зважаючи на вказане, своїми протиправними діями ОСОБА_5 посягнув на статеву недоторканість, нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 упродовж з 2014 року по 01.01.2019 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи наодинці зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , достовірно знаючи дату народження ОСОБА_6 , тобто, усвідомлюючи, що вона є малолітньою та з урахуванням її психологічних характеристик (вікових та індивідуально-психологічних властивостей) не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити йому опір, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, з використання безпорадного стану малолітньої потерпілої особи, яка перебуває у іншій залежності від ОСОБА_5 , повторно, умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом, а саме здійснював вагінальне проникнення в тіло малолітньої ОСОБА_6 іншим предметом.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення відносно неї кримінального правопорушення, перенесла психічний розлад, що може розцінюватися як суттєвий вплив психотравмуючих подій (страждань), а також розлад адаптації у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 F43.22).

Зважаючи на вказане, своїми протиправними діями ОСОБА_5 посягнув на статеву недоторканість, нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , упродовж з 01.01.2019 року по вересень 2019 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, достовірно знаючи дату народження ОСОБА_6 , тобто, усвідомлюючи, що вона є малолітньою та з урахуванням її психологічних характеристик (вікових та індивідуально-психологічних властивостей) не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити йому опір, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло іншої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, та з якою він перебував у близьких відносинах, з метою задоволення власної статевої пристрасті, умисно, повторно, вчинив щодо останньої насильницькі дії сексуального характеру (сексуальне насильство), а саме неодноразово оголював свій статевий орган, торкався ним до малолітньої, змушував малолітню здійснювати йому акт онанізму, дивлячись на це; при купанні здійснював тертя руками по зовнішнім геніталії малолітньої, а також вступав з малолітньою потерпілою у орогенітальний контакт без проникнення в тіло потерпілої. Вищевказані дії призвели до порушення права малолітньої потерпілої на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення відносно неї кримінального правопорушення, перенесла психічний розлад, що може розцінюватися як суттєвий вплив психотравмуючих подій (страждань), а також розлад адаптації у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 F43.22).

Зважаючи на вказане, своїми протиправними діями ОСОБА_5 посягнув

на статеву недоторканість, нормальний психічний та соціальний розвиток своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 .

Крім того, упродовж з 01.01.2019 по вересень 2019 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебуває в сімейних відносинах, достовірно знаючи її дату народження, тобто, усвідомлюючи, що вона є малолітньою та за своїм фізичним та психічним станом не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити йому опір, діючи з прямим умислом, будучи особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений ст. 153 КК України, з метою задоволення власної статевої пристрасті, вчиняв відносно неї дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, яка недосягла чотирнадцяти років, з використанням іншого предмету, незалежно від її добровільної згоди, та щодо особи з якою ОСОБА_5 перебував у близьких відносинах, а саме здійснював вагінальне проникнення в тіло малолітньої ОСОБА_6 іншим предметом, що призвело до порушення права малолітньої потерпілої на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення відносно неї кримінального правопорушення, перенесла психічний розлад, що може розцінюватися як суттєвий вплив психотравмуючих подій (страждань), а також розлад адаптації у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 F43.22).

Зважаючи на вказане, своїми протиправними діями ОСОБА_5 посягнув на статеву недоторканість, нормальний психічний та соціальний розвиток своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 упродовж з 2014 року по вересень 2019 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи на самоті зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , достовірно знаючи дату народження ОСОБА_6 , тобто, усвідомлюючи, що вона є малолітньою та за своїм фізичним та психічним станом не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій та не могла чинити йому опір, діючи з прямим умислом, з метою задоволення власної статевої пристрасті, користуючись безпорадним, з огляду на вік, станом потерпілої, вчиняв розпусні дії щодо неї, спрямовані на виклик фізичного та інтелектуального розбещення малолітньої ОСОБА_6 . Зокрема, ОСОБА_5 оголяв її та свої статеві органи, здійснював ними тертя від статеві органи малолітньої ОСОБА_6 , а також змушував малолітню ОСОБА_6 дивитись фільми для дорослих зі сценами сексуального характеру, посягаючи таким чином на нормальний моральний, фізичний психологічний та соціальний розвиток малолітньої, сприяючи таким чином формуванню у неї антиморальних поглядів.

Відповідно до висновку судово-психватричної експертизи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення відносно неї кримінального правопорушення, перенесла психічний розлад, що може розцінюватися як суттєвий вплив психотравмуючих подій (страждань), а також розлад адаптації у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції (згідно МКХ-10 F43.22).

Зважаючи на вказане, своїми протиправними діями ОСОБА_5 посягнув на статеву недоторканість, нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду

м. Києва від 31.08.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.10.2023.

Так, 10.11.2023 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 153 (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 2 ст. 156 (у редакції станом на 01.09.2019) КК України.

Постановою керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва 23.11.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 30.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 28.11.2023.

17.11.2023 вручено копію обвинувального акту ОСОБА_5 та направлено обвинувальний акт з додатками до Корабельного районного суду

м. Миколаєва. Проте, станом на сьогодні, дата підготовчого судового засідання невідома.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними в рамках досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, на підставі обставин, викладених в останньому.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи на його необгрунтованість.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом

Голосіївського управління поліції Національної поліції у місті Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 13.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 153 (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 2 ст. 156 (у редакції станом на 01.09.2019) КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду

м. Києва від 31.08.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.10.2023.

Так, 10.11.2023 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 153 (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 2 ст. 156 (у редакції станом на 01.09.2019) КК України.

Постановою керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва 23.11.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 30.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 28.11.2023.

17.11.2023 вручено копію обвинувального акту ОСОБА_5 та направлено обвинувальний акт з додатками до Корабельного районного суду

м. Миколаєва. Проте, станом на сьогодні, дата підготовчого судового засідання невідома.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними в рамках досудового розслідування доказами у своїй сукупності.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суд з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» під терміном «обґрунтована підозра» необхідно розуміти, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У рішенні №14310/88 від 23.10.1994 року по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні, слідчий суддя зазначає, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому, оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до обвинуваченого будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та продовжити строки тримання під вартою обвинуваченому.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 183, 194, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 28 січня 2024 року до 15:00 год.

3. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено у приміщенні суду протягом 5 діб.

4. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1