Справа № 461/8599/23
Провадження № 1-кс/461/6561/23
УХВАЛА

про арешт майна

16.11.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

16.11.2023 слідчий в ОВС криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучені 15.11.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , речі та предмети, а саме: флеш носій «Transcend» об`ємом пам`яті 4Gb; флеш носій «Transcend» металевого кольору із ремінцем; предмет схожий на холодну зброю типу «меч»; предмет схожий на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною з металом рукояткою; предмет схожий на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною рукояткою; предмет схожий на гладкоствольну зброю типу «рушниця» із дерев`яним прикладом коричневого кольору та візерунками на стволі, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що громадянин іноземної держави здійснює готування до незаконного переміщення через митний кордон України, в зоні діяльності митних постів Львівської митниці, з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу - кокаїну. Окрім цього, останній залучає до розповсюдження на території Львівської області вищевказаного наркотичного засобу, осіб з числа місцевих мешканців.

Відповідно до відповіді співробітників 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області на доручення слідчого, встановленонаявність каналу постачання особливо небезпечного наркотичного засобу «кокаїн» на територію України, зокрема через пункти пропуску «Медика-Шегені» та «Корчова-Краківець» з подальшою його реалізацією через існуючу розгалужену мережу.

Відповідно до отриманої інформації, до створення мережі розповсюдження ввезеного на територію України кокаїну, може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, з метою розповсюдження наркотику, залучив у якості спільників, своїх знайомих, наркозалежних осіб, що неодноразово притягувались до кримінальної та адміністративної відповідальності, а саме громадян України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконує роль розповсюджувача наркотику, користуючись наявними можливостями у вигляді свого широкого кола спілкування серед наркозалежних осіб, що забезпечує йому можливість впровадження вищевказаної протиправної діяльності.

Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження 04.08.2023 приблизно

о 14 год. 55 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , прибувши на ньому на відкритий паркінг ТЦ «Вікторія Гарденс», незаконно перевіз з метою збуту та в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб кокаїн, масою 0,9952 грам, який в подальшому незаконно збув ОСОБА_7 за 250 (двісті п`ятдесят) доларів США.

11.08.2023, в період часу з 19 години 33 хвилини по 19 годину 35 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час зустрічі з ОСОБА_7 незаконно збув останньому за 250 (двісті п`ятдесят) доларів США два прозорих полімерних зіп-пакети із вмістом наркотичного засобу кокаїну, загальною масою 1,3447 грама.

15.11.2023, в період часу з 18 год. 49 хв. по 18 год. 51 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в туалетній кімнаті ресторану «Daily Dose», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Козельницька, буд. 1А, під час зустрічі з ОСОБА_7 незаконно збув останньому за 10000 (десять тисяч) доларів США прозорий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору із вмістом наркотичного засобу кокаїну, загальною масою 91,04 грам.

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.11.2023 надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі в якій фактично проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вказаної ухвали, 15.11.2023, проведено обшук квартири в якій фактично проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено: флеш носій «Transcend» об`ємом пам`яті 4Gb; флеш носій «Transcend» металевого кольору із ремінцем; предмет схожий на холодну зброю типу «меч»; предмет схожий на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною з металом рукояткою; предмет схожий на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною рукояткою; предмет схожий на гладкоствольну зброю типу «рушниця» із дерев`яним прикладом коричневого кольору та візерунками на стволі.

16.11.2023 вищевказані вилучені в ході обшуку предмети та речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що вказані у даному клопотанні предмети та речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, а також зважаючи на необхідність забезпечення їх можливої спеціальної конфіскації, просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор на розгляд клопотання не з`явилися, у клопотанні слідчий просить розглянути таке у відсутності слідчого.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав слідчому судді письмову заяву в якій просить розглядати таке у його відсутності, при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктами 1 та 2 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частина 1 статті 96-2 КК України встановлює, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За приписами ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження, слідчим відділом УСБУ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 05.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 ст.305, ч.1, ч.2, ч.3 ст.307 КК України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Як вбачається із долученого до клопотання протоколу обшуку від 15.11.2023, старший слідчий в ОВС 1-го слідчого відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді від 13.11.2023, в період часу з 20 год. 54 хв. до 21 год. 52 хв. 15.11.2023 провів обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та предмети, а саме: флеш носій «Transcend» об`ємом пам`яті 4Gb; флеш носій «Transcend» металевого кольору із ремінцем; предмет схожий на холодну зброю типу «меч»; предмет схожий на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною з металом рукояткою; предмет схожий на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною рукояткою; предмет схожий на гладкоствольну зброю типу «рушниця» із дерев`яним прикладом коричневого кольору та візерунками на стволі.

Постановою слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 від 16.11.2023, вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , речі та предмети, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В поданому клопотанні про накладення арешту на майно, як на правову підставу арешту майна, слідчий покликається на те, що такий має бути накладений з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, тобто п.1 та п.2 ч.2 ст.170 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на майно, а саме флеш носій «Transcend» об`ємом пам`яті 4Gb; флеш носій «Transcend» металевого кольору із ремінцем.

Вказані флеш носії можуть мати суттєве значення для проведення досудового розслідування, можуть бути використані як доказ вчинення кримінального правопорушення, в тому числі й як речовий доказ, оскільки на таких флеш носіях може бути наявна інформація, що підлягає перевірці, дослідженню та встановленню під час досудового розслідування кримінального провадження, тобто вилучені флеш носії відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Разом з тим, з огляду на встановлені обставини, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення клопотання слідчого в іншій частині.

Згідно вимог ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Всупереч вимог ч.3, ч.4, ч.5 ст. 132; ст.ст.170, 171, 173 КПК України, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що усе інше майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям ст.98 КПК України, та підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених частиною 1 статті 96-2 КК України, а також що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даному клопотанні, оскільки правові підстави до арешту майна відсутні.

Згідно ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку, слідчий, прокурор має право, зокрема, вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст.167, 236 КПК України, майно, яке вилучається слідчим, прокурором під час проведення обшуку, повинне мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням. Слідчий, прокурор під час проведення обшуку не мають права вилучити майно, яке безпосередньо не зазначено в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не має жодних ознак зв`язку з розслідуваним кримінальним правопорушенням.

Щодо іншого вилученого під час проведення вказаного обшуку майна, а саме: предмету схожого на холодну зброю типу «меч»; предмету схожого на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною з металом рукояткою; предмету схожого на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною рукояткою; предмету схожого на гладкоствольну зброю типу «рушниця» із дерев`яним прикладом коричневого кольору та візерунками на стволі, - то таке, з огляду на правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, які розслідуються, взагалі не має жодного відношення до даного кримінального провадження.

Слідчим ні в клопотанні, ні в ході розгляду такого не доведено, що таке майно має доказове значення для кримінального провадження, тобто, що таке майно, в розумінні ч.2 ст.167 КПК України, є тимчасово вилученим майном у даному кримінальному провадженні. Вилучене майно не містить даних про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження. Слідчим та прокурором не надано жодних доказів, що вказані вилучені речі та предмети, відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК України та такі підлягатимуть спеціальній конфіскації у випадках, передбачених частиною 1 статті 96-2 КК України.

Вище перелічене тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не виправдовує ступінь втручання у права і свободи фізичних чи юридичних осіб, зважаючи на відсутність доказів, які би підтверджували, що таке має значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, відтак в цій частині клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 131, 132, 167, 170-173, 237, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на виявлені та вилученів ході проведення обшуку 15.11.2023 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , речі та предмети, а саме: флеш носій «Transcend» об`ємом пам`яті 4Gb; флеш носій «Transcend» металевого кольору із ремінцем.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати слідчих в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні внесеному 05.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203, повернути майно вилучене під час проведення 15.11.2023 обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет схожий на холодну зброю типу «меч»; предмет схожий на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною з металом рукояткою; предмет схожий на холодну зброю типу «кинджал» із дерев`яною рукояткою; предмет схожий на гладкоствольну зброю типу «рушниця» із дерев`яним прикладом коричневого кольору та візерунками на стволі.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів . У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складено 20.11.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1