Код суду 233 Справа № 233/7515/23
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоукраїнка Мар`їнського району Донецької області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, працездатний, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як вимушено переміщена особа та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,
16 червня 2022 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись на території двору будинку АДРЕСА_2 , у купі сміття виявив поліетиленовий пакет, всередині якого знаходились бойові припаси, а саме 15 (п`ятнадцять) патронів до зброї різного калібру, придатних для стрільби.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вищезазначених бойових припасів. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що виявлені ним предмети (патрони) є боєприпасами, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 вiд 12.10.1992 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998 (зі змінами), підняв зазначений поліетиленовий пакет з 15 (п`ятнадцятьма) патронами до зброї, придатних для стрільби, щоб перенести за місцем свого мешкання, тим самим здійснив незаконне придбання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне, незаконне, без передбаченого законом дозволу носіння бойових припасів, 16 червня 2023 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 придбані при вищевказаних обставинах бойові припаси, а саме 15 (п`ятнадцять) патронів до зброї, придатних для стрільби, переніс до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснив незаконне носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу, після чого поклав зазначені предмети до господарського приміщення - сараю, розташованого на території домоволодіння за вищевказаною адресою, де сховав їх у середині за перегородкою, та став незаконно, умисно зберігати боєприпаси без передбаченого законом дозволу до моменту викриття його дій працівниками поліції.
13 жовтня 2023 року, в період часу з 15 години 20 хвилин по 16 годин 00 хвилин, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, а саме території домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено за перегородкою у середині господарського приміщення сараю, 15 (п`ятнадцять) патронів до зброї, виготовлених промисловим способом, придатних до стрільби, а саме:
-2 (два) патрони, які є бойовими припасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - 7,62-мм кулеметів Калашникова (ПК, ПКМ, ПКМС, ПКБ, ПКМБ, НКТ), гвинтівок Мосіна, „СВД", „СВТ" та іншої зброї калібру 7,62х54 мм;
-3 (три) патрони, які є боєприпасами - проміжними військовими 7,62 мм патронами, зразка 1943 року, та призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів АК, та їх модифікацій, ручних кулеметів РКК, РККС, карабінів СКС та іншої зброї;
-8 (вісім) патронів, які є бойовими припасами - 5,45-мм проміжними патронами, зразка 1974 року, та призначені для стрільби з наступної військовій стрілецькій зброї: автомати АК-74; АКС- 74; АКС-74У; ручний кулемет РПК-74 їх модифікації;
-1 (один) патрон, який є бойовим припасом - крупнокаліберним патроном - .50 BMG (12,7?99 мм), призначений для стрільби з крупнокаліберної зброї: крупнокаліберний кулемет Browning M2, а також в іншій зброї відповідного калібру;
-1 (один) патрон, який є бойовим припасом - 14,5х114 мм крупнокаліберним патроном, зразка 1938 року, та призначений для стрільби з крупнокаліберної зброї: протитанкові рушниці системи Дегтярьова (ПТРД) та Симонова (ПТРС), крупнокаліберні кулемети КПВ (крупнокаліберний кулемет Владимирова) і КПВТ (крупнокаліберний кулемет Владимирова танковий).
Тим самим, ОСОБА_5 , своїми умисними діями щодо придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу порушив вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та п.п. 2, 8, 9, 11, 12 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998 (зі змінами), а також вимог Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до положень якої (додаток №1) вказані вище бойові припаси відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 скоїв придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро каявся.
Під час досудового розслідування між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним на той час ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 05 грудня 2023 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, визнав повністю.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті у судовому провадженні; надати правдиві показання у судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого фізичним особам шкода не завдана.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимості погашені; на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, працездатний, але офіційно не працевлаштований; стійких соціальних зв`язків не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3 років позбавлення волі є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, оскільки відсутні відомості щодо нього, які б давали підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 1434,00 грн на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили необхідно скасувати, оскільки обвинувачений своєю належною процесуальною поведінкою підтвердив, що необхідність у застосуванні відносно нього запобіжного заходу відпала.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 05 грудня 2023 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири) грн 00 коп. процесуальних витрат.
Речові докази: 15 гільз та 1 гільзу з кулею, передані на зберігання до КЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №131 від 03.11.2023 року, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1