Справа № 405/2009/23
провадження № 1-кс/405/1058/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2023 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву заявника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 , головуючого у справі №405/2009/23, номер провадження 1-кс/405/1008/23 за скаргою ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 303-307 КПК України на бездіяльність прокурора Кіровоградської обласної прокуратури,-

встановив:

В провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 303-307 КПК України на бездіяльність прокурора Кіровоградської обласної прокуратури, справа №405/2009/23, номер провадження 1-кс/405/1008/23.

28.03.2023 ОСОБА_3 під час розгляду поданої ним скарги заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 , який згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 передано на розгляду судді ОСОБА_1 .

В судове засідання, яке призначено до розгляду в режимі відеоконференції, ОСОБА_3 не з`явився, від адміністрації ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» де на даний час утримується заявник заяв про перенесення розгляду справи не надходило.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, із заявою про перенесення розгляду справи не звертався.

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву, у якій просить провести розгляд заяву про відвід без його участі. Вирішення заявленого відводу залишив на розсуд суду.

Відповідно до ст.107 ч.4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви про відвід, дослідивши матеріали справи №405/2009/23, номер провадження 1-кс/405/1008/23, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що під час розгляду скарги в порядку ст.ст. 303-307 КПК України на бездіяльність прокурора Кіровоградської обласної прокуратури, справа №405/2009/23, номер провадження 1-кс/405/1008/23, ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 .

Так, розділом 6 Глави 3 КПК України закріплено право учасника кримінального провадження на відвід.

Разом з цим, ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні.

Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Особі, що звертається до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на нього поширюється обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом.

У прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Проте, заявник ОСОБА_3 , яким заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, в судові засідання не з`явився, жодних дій щодо повідомлення суд про причини неявки не здійснив.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі за текстом - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Водночас, заявник ОСОБА_3 заявляючи відвід у судовому засіданні слідчому судді ОСОБА_4 жодним чином його не мотивував, а лише вказав про його наявність.

Окрім цього, в судові засідання по розгляду заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_4 заявник не з`явився, пояснень по суті заявленого відводу не надавав, в тому числі і письмових, а тому, суд не може встановити мотиви, за яких цей відвід був заявлений.

Неявка заявника до суду, який був повідомлений про дату, місце та час судового засідання, вказує на небажання ОСОБА_3 приймати участь в судовому засіданні та надавати пояснення по суті заявленого відводу, тобто його не підтримання.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід.

Керуючись ст.ст.75, 81, 369-372 КПК України, суддя, -

постановив :

У задоволенні заяви заявника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 , головуючого у справі №405/2009/23, номер провадження 1-кс/405/1008/23 за скаргою ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 303-307 КПК України на бездіяльність прокурора Кіровоградської обласної прокуратури відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5