Провадження №1-кс/369/3912/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003321 від 16.11.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003321 від 16.11.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 15 липня 2023 року о 15 годині 14 хвилини, до ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівників СРПП ВП № 2 Фастівського РУП, з приводу того, що перебуваючи на добовому чергуванні, а саме на маршруті патрулювання Котляр-220, в с. Віта-Поштова, Фастівського району, Київської області, на автодорозі по вул. Звенигородська, біля будинку 133, було помічено автомобіль Nissan, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою проведення превентивних заходів згідно ЗУ «Про Національну поліцію» було прийнято рішення про зупинку вказаного транспортного засобу за допомогою сигнального диску червоного кольору, в ході перевірки документів було встановлено особу водія яким виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім того було виявлено, що даний водій не має права керування транспортними засобами.

Під час складання адміністративних матеріалів водій, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запропонував неправомірну вигоду працівникам поліції у грошовому еквіваленті за не притягнення його до адміністративної відповідальності, після чого ОСОБА_4 було попереджено про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди працівникам поліції, на що останній не відреагував та поклав гроші між передніми сидіннями службового автомобіля марки «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні.

15.11.2023 в період часу з 15 год. 41 хв. по 15 год. 46 хв., в ході огляду місця події, а саме огляду службового автомобіля марки «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1 між переднім водійським та переднім пасажирським сидінням було виявлено грошові кошти в розмірі одна тисяча гривень, купюрою номіналом 1000 гривень серія № АБ 3034455, яку було вилучено зі службового автомобіля марки «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні та поміщено до спеціального пакету PSP 1293414, після чого опечатано в присутності усіх учасників.

16.11.2023 відомості за даним фактом СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003321 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

16.11.2023 року вказані грошові кошти старшим слідчим СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003321 від 16.11.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

У даному випадку на вищевказані грошові кошти, необхідно накласти арешт для запобігання можливості її пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

У даному випадку вилучені грошові кошти в розмірі 1000 гривень, які було вилучено зі службового автомобіля марки «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні та поміщено до спеціального пакету PSP 1293414, після чого опечатано в присутності усіх учасників, є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та можуть бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

На підставі вищевикладеного, прокурор просив накласти арешт на грошові кошти в розмірі одна тисяча гривень, купюрою номіналом 1000 гривень серія № АБ 3034455, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету PSP 1293414 , після чого опечатано в присутності усіх учасників 15.11.2023 в період часу з 15 год. 41 хв. по 15 год. 46 хв., в ході огляду місця події, а саме огляду службового автомобіля марки «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання прокурор не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі одна тисяча гривень, купюрою номіналом 1000 гривень серія № АБ 3034455, яку було вилучено та поміщено до спеціального пакету PSP 1293414.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Наталія ПІНКЕВИЧ