ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/805/22
Номер провадження №1-кп-678-17/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який затверджений 29 липня 2022 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 10 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голосків Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, військовозобов`язаного, інвалідність відсутня, раніше судимого:

26 квітня 2011 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки,

28 січня 2014 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі,

01 квітня 2022 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт,

27 липня 2022 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71, 72 КК України, до покарання у виді 4 (чотирьох) років 23 (двадцяти трьох) днів позбавлення волі,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник - адвокат ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення корисливого проступку проти власності, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин.

Так, 10 липня 2022 року близько 14 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні у автомобілі марки «Volkswagen», моделі «Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_9 , яким керував та який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , під час руху вулицею Весняна с. Голосків Меджибізької об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області до місця свого проживання помітив на передній панелі автомобіля належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9А», синього кольору, із ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , в якому знаходились дві сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із номерами мобільного телефону НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , флеш картка об`ємом 16 GB, та чохлом чорного кольору у вигляді книжечки марки «G-CASE», який вирішив таємно викрасти.

Тоді ж ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 відволікся та на деякий час втратив пильність, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та неодноразово продовженого, востаннє Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року строком на 90 діб, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, непомітно для потерпілого, повторно, таємно, викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9А», синього кольору, із ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 вартістю 2517,50 грн. із двома сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 80 грн., флеш картку об`ємом 16 GB вартістю 80 грн. та чохол чорного кольору у вигляді книжечки марки «G-CASE» вартістю 90 грн., які в подальшому поклав до кишені власної куртки.

Після чого, під час руху автомобіля, з метою доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, маючи на меті отримати можливість вільно розпорядитися викраденим, попросив ОСОБА_7 зупинитись на зупинці автотранспорту по вул. Центральній с. Голосків Меджибізької об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області та залишив автомобіль, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 2767,50 грн.

2. Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

3. Прокурор ОСОБА_6 під час виступу в судових дебатах зазначила, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування і досліджених судом письмових доказів, показаннями в судовому засіданні потерпілого та свідків, тому, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання, просить призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково скласти покарання за вироком, який ухвалить суд у даній справі із вироком суду від 27 липня 2022 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, до набрання вироком суду законної сили залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а накладений арешт - скасувати.

Просить суд відхилити доводи сторони захисту щодо наявності підстав для виправдання обвинуваченого та недопустимості доказів в зв`язку з їх необґрунтованістю.

4. У судовому засіданні 08 листопада 2023 року потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що у обвинувальному акті вірно викладені обставини вчиненого відносно нього ОСОБА_4 кримінального правопорушення, він ці обставини не оспорює, в тому числі час, місце, вартість тощо, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, йому пробачив, телефон йому повернуто, тому просить ОСОБА_4 суворо не карати і не позбавляти його волі.

5. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав та зазначив, що 10 липня 2022 року зранку пішов до свого кума ОСОБА_7 і разом з ним мотоблоком їздили двічі в ліс по дрова, де вживали алкоголь, а по приїзду під час обіду - ще вживали алкоголь. Після цього вони домовились їхати на риболовлю, тому поїхали автомобілем ОСОБА_7 . Volkswagen Caddy до нього додому за вудками, однак бажали ще придбати спиртне й поїхали в центр села Голосків Хмельницького району Хмельницької області, там вийшли з автомобіля.

Проте, у них не було коштів на спиртні напої, бо їм ніхто алкоголь без грошей би не продав, тому ОСОБА_7 телефонував до своєї матері і просив позичити кошти, після розмови з нею потерпілий поклав телефон на панель автомобіля, однак телефон випав за межі транспортного засобу на землю, потерпілий цього не бачив і одразу ж поїхав, а він залишився неподалік зупинки.

Він побачив телефон, його підняв, однак повернути дану річ потерпілому вже не зміг, бо той поїхав, тому взяв телефон ОСОБА_7 з наміром йому повернути, мети викрадення у нього не було, нікуди не мав наміру їхати з цим телефоном і продавати його, адже з ним ходив і у магазин, і до знайомих, бо хотів позичити гроші на спиртне, а потім пішов додому, там вставив в телефон свою сім-карту і з нього телефонував до своїх знайомих, щоб позичити гроші, бо на пам`ять не знає номерів, ще слухав музику.

З дому він пішов приблизно до того ж місця, де у ОСОБА_7 випав телефон, хотів його знайти і повернути телефон, ні від кого не ховався, знав, що потерпілий його буде шукати саме там, бо вони там з ним розійшлись і домовились їхати на риболовлю.

Приблизно через 1 год. після того, як підняв із землі телефон, його зустріли двоє працівників поліції, які були на службовому автомобілі, вони його запитали чи у нього телефон ОСОБА_7 , це їм підтвердив, тому вони запропонували сісти до них в службовий транспорт, на що погодився, йому одразу ж одягнули кайданки, після цього вони поїхали до потерпілого ОСОБА_7 , їх просив потерпілому повернути телефон, але його прохання не виконали, йому не дозволили навіть вийти з машини, там потерпілий під впливом поліцейських написав заяву, в подальшому приїхали ще слідчі і після цього його забрали у смт Летичів, де склали протокол затримання.

6. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 під час судового розгляду та виступу в судових дебатах вказав на недопустимість здобутих органом досудового розслідування доказів - протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 11 липня 2022 року та роздруківки приладу Алконт-М, оскільки ОСОБА_4 не був водієм і тому лікар не мала право складати оспорюваний документ і проводити його освідування, сам бланк вказаного протоколу вже є недійсним, оскільки наказ уповноваженого органу, яким затверджено форму цього бланку, втратив чинність.

Зазначив, що у ОСОБА_4 не було умислу на скоєння крадіжки телефону, він не мав наміру заволодіти телефоном ОСОБА_7 , адже знайшов його на місці зупинки транспортного засобу і бажав цей телефон повернути його власнику - потерпілому, тому у його діях відсутній склад інкримінованого злочину за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з чим його слід виправдати і звільнити з-під варти в залі суду.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

7. Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнає свою вину, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами.

8. Так, потерпілий ОСОБА_7 показав, що літом 2022 року, точної дати не пригадує, з кумом ОСОБА_4 зранку їздили в ліс по дрова, там вживали спиртне, після цього домовились поїхати на риболовлю, тому сіли у його автомобіль Volkswagen Caddy і поїхали додому до обвинуваченого, там останній поклав вудки в автомобіль і вони поїхали в центр с. Голосків, щоб придбати ще спиртне, це було після обіду.

При цьому, у автомобілі на панелі знаходився належний йому телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9А» в чохлі, з двома сім-картками і флеш-пам`яттю.

Там ОСОБА_4 вийшов з автомобіля і пішов за спиртним, а він поїхав, під час зупинки двигун не вимикав, з автомобіля не виходив, вікно не відчиняв.

Приблизно через 200 м побачив, що телефону немає на панелі й повернувся на те ж саме місце, але ОСОБА_4 вже не було, тому поїхав по вулицях села, шукаючи обвинуваченого, проте ніде його не бачив, після цього поїхав до ОСОБА_4 додому, але його й там не було, в подальшому поїхав до себе додому і у сусіда ОСОБА_10 попросив його телефон, щоб передзвонити на своїх два номери телефону, однак додзвонитись не зміг, бо його номери телефону були поза зоною досяжності.

Після цього з номера телефону ОСОБА_10 зателефонував у поліцію і повідомив про зникнення телефону, підозрював ОСОБА_4 , що той вкрав у нього телефон, оскільки крім них у автомобілі більше нікого не було.

З моменту коли виявив зникнення телефону і до моменту дзвінка до поліції минуло приблизно 20-30 хв., можливо більше.

Визначену досудовим розслідуванням вартість завданої йому шкоди не оспорює.

9. Свідок ОСОБА_10 показав, що після обіду 10 липня 2022 року ОСОБА_7 попросив у нього його телефон для здійснення дзвінків та пояснив, що підозрює ОСОБА_4 у крадіжці належного йому телефону, на це погодився.

Потерпілий двічі телефонував з його номера телефону на свої номери телефонів, однак не зміг додзвонитись, оскільки такі були поза зоною досяжності, після цього ОСОБА_7 зателефонував в поліцію і повідомив їх про подію.

В подальшому приїхали працівники поліції, які у нього пересвідчились, що саме з його номера здійснено виклик поліції, з ними у автомобілі перебував ОСОБА_4 , не бачив чи був він в кайданках.

10. Свідок ОСОБА_11 показав, що є працівником поліції і 10 липня 2022 року перебував в складі слідчо-оперативної групи до якої також входила дізнавач ОСОБА_12 , їм після 17 год. надійшло повідомлення про крадіжку телефону у с. Голосків Хмельницької області, тому виїхали на виклик і ще під час руху телефонували на номер із якого надійшло повідомлення про злочин та потерпілий ОСОБА_7 їм повідомив, що підозрює у крадіжці належного йому телефону ОСОБА_4 .

На зупинці у с. Голосків вони побачили ОСОБА_4 , який зупиняв автомобілі в напрямку м. Хмельницький, вони зупинились та розпочали з ним розмову в ході якої обвинувачений фактично визнав, що він викрав телефон у автомобілі ОСОБА_7 для того, щоб ним скористатися, тому йому запропонували сісти до службового автомобіля на що останній погодився і вони разом поїхали до потерпілого.

ОСОБА_4 не затримували, в подальшому слідчий вилучав у обвинуваченого викрадений у потерпілого телефон.

11. Свідок ОСОБА_12 показала, що є дізнавачем і 10 липня 2022 року була разом з ОСОБА_11 в складі слідчо-оперативної групи, їм приблизно в 17 год. 50 хв. на службовий планшет надійшло повідомлення про крадіжку мобільного телефону у с. Голосків Хмельницької області, заявником був ОСОБА_7 , тому вони виїхали на виклик і під час руху телефонували до потерпілого, який їм повідомив, що підозрює у крадіжці саме ОСОБА_4 .

По прибуттю на зупинці громадського транспорту с. Голосків вони побачили ОСОБА_4 , який зупиняв транспорт в напрямку м. Хмельницький, вони зупинились, підійшли до нього і під час розмови від обвинуваченого дізнались, що саме він вкрав телефон у ОСОБА_7 з панелі його автомобіля, телефон був у нього у кишені штанів і він їде у м. Хмельницький цей телефон продати.

Вони запропонували ОСОБА_4 присісти до службового автомобіля, той погодився, вони його не затримували і після цього поїхали до ОСОБА_7 .

Під час спілкування потерпілий їм повідомляв, що ОСОБА_4 підвозив у центр села своїм автомобілем і телефон був на панелі, однак обвинувачений вийшов з автомобіля та після цього виявив, що телефон зник, тому й підозрює свого кума.

В подальшому було викликано слідчого, який приїхав приблизно через 30 хв.

12. 10 липня 2022 року черговим працівником поліції складено рапорт згідно якого о 17 год. 42 хв. цього дня надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , що у с. Голосків Хмельницької області скоєно крадіжку належного йому телефону, підозрює відому йому особу, яку підвозив на автомобілі і яка ймовірно вчинила таємно крадіжку (а.с. 5 т. 2).

13. 10 липня 2022 року о 18 год. 20 хв. слідчим ОСОБА_13 отримано усну заяву від ОСОБА_7 і у с. Голосків складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію за змістом якого ОСОБА_7 повідомив, що близько 14 год. 30 хв. 10 липня 2022 року невстановлена особа, перебуваючи у його автомобілі Volkswagen Caddy, здійснила крадіжку його мобільного телефону марки «Redmi 9А», синього кольору, ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , із номером мобільного телефону (сім-карткою) НОМЕР_6 , в чохлі книжечкою чорного кольору, який лежав на панелі.

Підозрює ОСОБА_4 , якого підвозив у своєму автомобілі.

ОСОБА_7 попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України про що наявний його підпис (а.с. 6 т. 2).

14. ОСОБА_7 працівникам поліції надано копії чека, гарантійного талону із з магазину «Орбіта» про придбання 14 жовтня 2020 року за 3053,00 грн. смартфона Redmi 9А 2/32 Gb sky blue, серійний номер 16523, копію з лицевих сторін коробки на цей мобільний телефон (а.с. 19-21 т. 2).

15. 10 липня 2022 року у період з 18 год. 40 хв. по 19 год. 20 хв. слідчим ОСОБА_13 на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 у с. Голосків проведено огляд автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що складено протокол огляду місця події з фототаблицями, в ході якого він вказав місце на панелі автомобіля, де знаходився його мобільний телефон до того, як він виявив його відсутність (а.с. 22, 23-28 т. 2).

16. 10 липня 2022 року ОСОБА_4 подав заяву згідно якої добровільно видає працівникам поліції мобільний телефон марки Redmi 9А, синього кольору, в чохлі у формі книжечки чорного кольору, ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , який 10 липня 2022 року близько 14 год. 30 хв. викрав з панелі автомобіля ОСОБА_7 (а.с. 38 т. 2).

17. 10 липня 2022 року о 22 год. 31 хв. слідчим ОСОБА_14 складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину з фототаблицями згідно якого о 20 год. 57 хв. 10 липня 2022 року він затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - ОСОБА_4 , який, ознайомившись з підставами затримання, своїми правами і обов`язками пояснив, що знайшов телефон на землі, ОСОБА_7 поїхав автомобілем, а він мав йти купити алкоголь і повернутися до потерпілого, телефон мав повернути власнику.

Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_4 в правій кишені штанів було виявлено мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9А», синього кольору, із ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , який було поміщено до сейф пакета.

На відеозаписі до протоколу затримання безпосередньо відображено усі дії, які відбулися під час затримання ОСОБА_4 : обвинувачений повідомив, що їхав з ОСОБА_7 у його автомобілі, той зупинився і він вийшов, в цей момент з автомобіля на зовні випав мобільний телефон потерпілого, останній цього не бачив і поїхав. Він підняв телефон і пішов по спиртне, адже пізніше мав зустрітись з потерпілим, наміру заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 не мав, а вже через 1 год. до нього приїхали працівники поліції (а.с. 42-52 т. 2).

18. 11 липня 2022 року у період з 11 год. 13 хв. по 11 год. 25 хв. слідчим ОСОБА_14 проведено огляд сейф-пакета, про що складено протокол з фототаблицею, у якому знаходиться мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А», синього кольору, із ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , чохол чорного кольору у вигляді книжечки марки «G-CASE», сім-картка оператора мобільного зв`язку із номером мобільного телефону НОМЕР_4 (а.с. 77-86 т. 2).

19. 14 липня 2022 року під час допиту ОСОБА_7 надав слідчому фотознімки пластикових карток із його двома номерами телефонів (а.с. 121-122 т. 2).

20. 14 липня 2022 року у період з 18 год. 00 хв. по 18 год. 38 хв. слідчим ОСОБА_14 проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_7 , про що складено протокол з фототаблицею, згідно якого потерпілий продемонстрував на своєму автомобілі Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де знаходився він, коли підвозив ОСОБА_4 , а де знаходився сам обвинувачений, показав, де залишив свій мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А», синього кольору. Зазначив, що мобільний телефон не міг просто випасти на вулицю, тому до крадіжки свого мобільного телефону він підозрює тільки ОСОБА_4 (а.с. 124-134 т. 2).

21. 19 липня 2022 року складено висновок експерта №СЕ-19/123-22/6267-ТВ згідно якого ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Хіаоmі» моделі «Redmi М2006С3LG (Redmi 9А») синього кольору, з ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з об`ємом пам`яті 32 GВ, станом на 10 липня 2022 року могла становити 2517,50 грн. (п. 1). Визначити ринкову вартість бувшого у використанні чохла типу «книжечка» чорного кольору марки «G-Case», станом на 10 липня 2022 року, не представляється можливим (а.с. 111-117 т. 2).

22. 25 липня 2022 року у період з 14 год. 40 хв. по 15 год. 49 хв. слідчим ОСОБА_14 проведено додатковий огляд, про що складено протокол з фототаблицею, за змістом якого ще раз оглянуто належний ОСОБА_7 в його присутності мобільний телефон, у другому слоті для сім-картки виявлено, що там знаходиться сім-карта мобільного оператора Lifecell із номером НОМЕР_7 . ОСОБА_7 повідомив, що вказаний номер телефону належить ОСОБА_4 , який і викрав у нього його мобільний телефон (а.с. 135, 136-146 т. 2).

23. 26 липня 2022 року у період з 10 год. 26 хв. по 11 год. 00 хв. слідчим ОСОБА_14 проведено огляд та перегляд відеозапису, про що складено протокол з фототаблицями, згідно якого о 18 год. 12 хв. 10 липня 2022 року ОСОБА_7 повідомляє працівникам поліції, що у нього викрали телефон і що він підозрює у даній крадіжці ОСОБА_4 , тому має бажання написати заяву в поліцію з приводу крадіжки телефону (а.с. 149-152 т. 2).

24. Повне товариство «Ломбард» Смарт» ТОВ «Шведінвест» і Компанія» надало довідку про те, що ринкова вартість станом на 10 липня 2022 року становила: сім карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» - 40 грн., флеш карта об`єктом 16 Gb - 80 грн., чохол чорного кольору марки «G-Case» - 90 грн. (а.с. 148 т. 2).

25. Сукупність досліджених доказів дає суду підстави для висновку, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, адже ОСОБА_4 дійсно близько 14 год. 30 хв. 10 липня 2022 року, перебуваючи в автомобілі Volkswagen, яким керував ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що останній відволікся, викрав належний йому мобільний телефон Хіаоmі Redmi 9А, що лежав на передній панелі автомобіля та в якому знаходились дві сім-картки, флеш картка і чохол, а після зупинки автомобіля - залишив автомобіль, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 2767,50 грн.

ІV. МОТИВИ СУДУ ЩОДО НЕВРАХУВАННЯ ПОЗИЦІЇ СТОРОНИ ЗАХИСТУ ЩОДО ОКРЕМИХ ДОКАЗІВ

26. Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого кримінального правопорушення у зв`язку із наступним.

27. Верховний Суд у постанові від 18 липня 2019 року у справі №761/31918/14-к зазначив, що заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

Якщо привласнення майна відбувається в адміністративних приміщеннях, пунктах здійснення розрахунково-касових операцій та інших громадських місцях з обмеженим простором, в таких випадках слід констатувати презумпцію «забутості» речі її власником: у подібних випадках особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а лише залишена чи забута ним.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

28. Так, із показань потерпілого ОСОБА_7 , складених за його участю письмових документів випливає, що він, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, чітко і послідовно стверджує, що близько 14 год. 30 хв. 10 липня 2022 року їхав у автомобілі з ОСОБА_4 , який був його пасажиром, і під час руху його телефон був на панелі, однак після того, як обвинувачений вийшов з автомобіля, телефон зник, відсутність телефону виявив через незначний проміжок часу.

Потерпілий у своїх показаннях зазначав, що неодноразово об`їжджав вулиці с. Голосків, щоб знайти ОСОБА_4 , їздив додому до обвинуваченого, їздив до себе додому, попросив у сусіда телефон, щоб подзвонити на свої номери телефонів, але такі були поза зоною досяжності, тобто усі його спроби як відшукати самого обвинуваченого особисто в с. Голосків, так і зателефонувати на свій телефон, не принесли результату.

Лише після вказаних дій потерпілий подзвонив у поліцію і повідомив про крадіжку належного йому телефону та вказав, що підозрює у цьому саме ОСОБА_4 .

Із рапорту працівника поліції вбачається, що о 17 год. 42 хв. 10 липня 2022 року потерпілий ОСОБА_7 повідомив про крадіжку телефону.

За змістом показань допитаних як свідків двох працівників поліції випливає, що вони прибули до с. Голосків близько 18 год. і на зупинці транспорту зустріли ОСОБА_4 , який мав намір їхати у м. Хмельницький і продати викрадений у ОСОБА_7 телефон, тобто фактично зізнався у вчиненні крадіжки.

Тобто, версія обвинуваченого ОСОБА_4 , що він підняв телефон із землі після того як ОСОБА_7 поїхав автомобілем і мав намір йому такий повернути - не знайшла підтвердження, адже якщо брати за основу дану версію, то між виявленням потерпілим зникнення телефону і його дзвінком у поліцію минуло понад 3 год.

У даній справі обвинувачений ОСОБА_4 не вчинив активних дій для того, щоб розшукати потерпілого ОСОБА_7 , який є його кумом, та віддати йому телефон, адже достеменно знаючи, де саме він проживає, до нього не пішов, не зателефонував до його родини, водночас пішов до себе додому, поміняв сім-картку внаслідок чого потерпілий фізично не зміг додзвонитись на свій номер телефону.

У зв`язку із зазначеним суд критично сприймає твердження обвинуваченого ОСОБА_4 , а також показання свідка ОСОБА_15 , який показав, що обвинувачений до нього прийшов, тримав в руці телефон і сказав, що його знайшов та необхідно телефон повернути для ОСОБА_7 .

29. Суд вважає такими, які не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про недопустимість доказів щодо стану алкогольного сп`яніння обвинуваченого у зв`язку із наступним.

30. Так, свідок ОСОБА_16 показала, що 11 липня 2022 року вона була черговим лікарем у Летичівській БЛ і у нічний час їй працівниками поліції доставлено ОСОБА_4 для проведення обстеження на стан алкогольного сп`яніння, такий огляд останній пройшов добровільно за допомогою приладу Алконт-М і встановлено 1,59 ‰ (проміле), тобто він перебував в стані алкогольного сп`яніння про що нею заповнено відповідний протокол за формою, яка наявна у черговому відділенні лікарні.

Свідок ОСОБА_17 показав, що є працівником поліції і дуже часто в складі конвою доставляє осіб для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому деталей проходження ОСОБА_4 огляду у лікарні не пам`ятає, пригадує, що такий огляд він дійсно пройшов, адже без відповідного документа лікаря підозрюваного не прийняли б у слідчому ізоляторі.

У роздруківці приладу Алконт-М вказано, що ОСОБА_4 11 липня 2022 року о 00 год. 55 хв. пройшов тест №157, результат 1,59 ‰ (проміле) (а.с. 60 т. 2).

Після цього лікарем ОСОБА_16 , яка пройшла відповідне навчання і уповноважена проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння, складено протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану оп`яніння і вказано, що огляд ОСОБА_4 проведено о 00 год. 55 хв. 11 липня 2022 року та встановлено, що він перебуває у алкогольному сп`янінні (а.с. 61 т. 2).

Суд погоджується із доводами сторони захисту у тому, що ОСОБА_4 не був водієм і його не зупиняли працівники поліції під час керування транспортним засобом, а також, що складений лікарем протокол має форму, яка скасована.

Однак, чинне законодавство не передбачає іншого порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, аніж той, що встановлений у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена 09 листопада 2015 року Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Проведення огляду ОСОБА_4 у лікарні черговим лікарем ОСОБА_16 було добровільним, обвинувачений проти цього не заперечував, поставив підпис у роздруківці сертифікованого приладу Алконт-М і у оспорюваному протоколі, зауважень не висловлював.

Те, що відомості про алкогольне сп`яніння ОСОБА_4 відображені у відповідному протоколі, форма якого є скасована, беззаперечно не може бути підставою для визнання доказу недопустимим, адже суд має виходити із фактичних даних, які відображені у документі, а не суто із його назви, визнавши вказаний доказ недопустимим суд в такому випадку допустить формальний підхід до оцінки доказу.

Верховний Суд у постанові №571/1436/15-к від 03 грудня 2019 року звернув увагу, що зазначена Інструкція № 1452/735 хоча і прийнята відповідно до нормативно-правових актів, які не регулюють питання доказування в кримінальному процесі (зокрема, КУпАП, Закони України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» тощо), однак не виключає можливість встановлення судом факту перебування особи в момент скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатів відповідного огляду.

Факт вживання обвинуваченим спиртних напоїв 10 липня 2022 року підтвердив суду сам ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_18 .

Таким чином, суд вважає, що вказані докази є належними і допустимими.

V. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

31. Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (ч. 1). Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч. 2).

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1). Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (ч. 2).

32. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

33. Законодавець у ч. 4 ст. 185 КК України визначив, що крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Отже, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

34. ОСОБА_4 не одружений, рішенням суду від 03 березня 2017 року позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нього судом стягнуто аліменти на її утримання, по місцю проживання характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, громадський спокій не порушує, не працює, раніше судимий, на обліку військовозобов`язаних не перебуває, на диспансерному обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с. 36-37, 62-63, 64, 65, 66, 67, 68, 70-72, 73-74, 75-76, 92, 93, 165-168 т. 2).

При цьому, свідок ОСОБА_20 показала, що є поліцейською і у неї на виконанні перебувало судове рішення відносно ОСОБА_4 про домашній арешт, то за час контролю за його поведінкою у неї будь-яких зауважень до нього не виникало, він свої обов`язки виконував сумлінно, у жителів с. Голосків також претензій і зауважень не було.

35. У обвинувальному акті зазначено, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України не встановлені.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину не визнав, щиро не розкаявся, тому суд погоджується із органом досудового розслідування, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

36. У обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає дану обставину доведеною належними і допустимими доказами.

37. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, дані про особу ОСОБА_4 , відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання, позицію потерпілого ОСОБА_7 про призначення не суворого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у мінімальній межі санкції інкримінованого кримінального правопорушення.

38. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, описане в цьому вироку, 10 липня 2022 року, тобто до постановлення вироку суду від 27 липня 2022 року яким йому із застосуванням ст.ст. 70, 71, 72 КК України призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 23 (двадцяти трьох) днів позбавлення волі.

За цих обставин при призначенні остаточного покарання слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України і частково скласти призначене за даним вироком покарання із покаранням за вироком суду від 27 липня 2022 року.

39. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину складено 10 липня 2022 року о 22 год. 31 хв. згідно якого ОСОБА_4 затримано о 20 год. 57 хв.

Із часом фактичного затримання, який вказаний у означеному протоколі, суд не погоджується, адже хоча два працівники поліції й стверджують, що близько 18 год. ОСОБА_4 добровільно до них сів в службовий автомобіль, а ОСОБА_4 в свою чергу стверджує, що він не мав іншого вибору, бо виконував їх вимогу і йому одразу ж одягнули кайданки, доказів чого матеріали справи не містять, проте із цього випливає, що ОСОБА_4 фактично орієнтовно з 18 год. постійно перебував під контролем працівників поліції, тому фактичне обмеження у його поведінці з їх боку було.

За цих обставин суд вважає слушними доводи сторони захисту із даного приводу.

Водночас, дана обставина не впливає на строк відбування покарання обвинуваченим.

40. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

41. Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлявся.

42. У даному кримінальному провадженні суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на залучення експерта (а.с. 110 т. 2).

43. Питання про речові докази (а.с. 87, 157 т. 2) суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, а накладений ухвалами слідчого судді (а.с. 90, 163 т. 2) арешт необхідно скасувати.

44. У зв`язку з тим, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше, ніж на 60 днів з моменту проголошення вироку.

45. У даній справі вироком суду від 20 жовтня 2022 року було постановлено строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 10 липня 2022 року, оскільки він саме вказаного дня був фактично затриманий.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 15 березня 2023 року вирок суду від 20 жовтня 2022 року залишив без змін.

Тобто, вирок суду від 20 жовтня 2022 року набрав законної сили 15 березня 2023 року, тому судом було спрямовано розпорядження про виконання судового рішення.

11 квітня 2023 року ОСОБА_4 , який засуджений вироком суду від 20 жовтня 2022 року, вибув з Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» до Державної установи «Райківецька виправна колонія №78».

Проте, 06 вересня 2023 року постановою Верховного Суду ухвала Хмельницького апеляційного суду від 15 березня 2023 року скасована і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції, обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Водночас, 12 жовтня 2023 року ухвалою Хмельницького апеляційного суду вирок від 20 жовтня 2022 року скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції, продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Із листа Державної установи «Райківецька виправна колонія №78» від 19 січня 2024 року вбачається, що 31 жовтня 2023 року ОСОБА_4 вибув із колонії до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».

Із зазначеного випливає, що період з 10 липня 2022 року по 15 березня 2023 року, з 06 вересня 2023 року по день постановлення судом даного вироку (02 лютого 2024 року) в розумінні положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є строком попереднього ув`язнення ОСОБА_4 і в силу ч. 5 ст. 72 КК України має бути зараховане у строк покарання.

Водночас, у період з 11 квітня 2023 року по 31 жовтня 2023 року ОСОБА_4 перебував у Державній установі «Райківецька виправна колонія №78» і фактично відбував призначене вироком суду покарання, тому вказаний строк також підлягає зарахуванню у строк покарання, який суд призначає даним вироком, оскільки обвинувачений був ізольований від суспільства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з 10 липня 2022 року.

46. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-100, 107-108, 110, 337, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком і вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2022 року остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 10 липня 2022 року.

До набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів (до 01 квітня 2024 року), продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9А», синього кольору, із ІМЕІ (1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із номером мобільного телефону НОМЕР_4 , та чохол чорного кольору у вигляді книжечки марки «G-CASE» - після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 12 липня 2022 року (справа №678/717/22, провадження №1-кс-678-287/22);

сім картку оператора мобільного зв`язку «Lifecell» із номером мобільного телефону НОМЕР_7 - після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_4 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2022 року (справа №678/717/22, провадження №1-кс-678-327/22).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 943,90 грн. (висновок експерта №СЕ-19/123-22/6267-ТВ від 19 липня 2022 року).

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1