КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/6325/22 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/6027/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року кримінальне провадження № 0001277 від 07.08.2022 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, об`єднано в одне провадження з кримінальним провадження № 0002830 від 15.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та присвоєно об`єднаній судовій справі первісний номер 361/6325/22 номер провадження 1-кп/361/701/23. Задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів по 22.01.2024 включно. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді визначення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що на даний час немає жодних підстав для безальтернативного перебування ОСОБА_6 під найсуворішим запобіжним заходом. Подальше його перебування під вартою створює реальну загрозу для здоров`я обвинуваченого та суперечить інтересам швидкого розгляду справи. Зазначає, що суд не позбавлений можливості в призначенні запобіжного заходу у вигляді застави. Враховуючи, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, його майновий стан, не працює, відомості про належну йому власність відсутні. Вважає, що розмір застави потрібно визначити відповідно до вимог ч. 4,5 ст. 182 КПК України. А саме не менше розмірів збитків завданих кримінальним правопорушенням, що в повній мірі охоплюється сумою в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказані ризики стороною обвинувачення є недоведеними та необґрунтованими, нові ризики не з`явились. Суд безпідставно дійшов висновку, що ОСОБА_6 , може переховуватись.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. Враховуючи, що відповідного клопотання не надійшло, розгляд апеляційної скарги здійснюється без участі сторін. Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином. Також, ухвалою, що оскаржується, зазначене кримінальне правопорушення об*єднане з іншим, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст. 190 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. З оскаржуваної ухвали суду вбачається, що висновок про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ґрунтується на об`єктивних даних. Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, оголошувався в розшук, на даний час обвинувачується у вчиненні злочину за ч.4 ст. 186 КК України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, а тому розуміючи ступінь покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Щодо впливу на свідків та інших осіб прокурор зазначив, що ОСОБА_6 відомі анкетні дані свідка та потерплого, у зв`язку з чим обвинувачений може незаконно на них впливати. Ризик продовження чи вчинення іншого кримінального правопорушення прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення під час іспитового строку, не зважаючи на розгляд обвинувального акту в суді, не має постійного джерела заробітку, офіційно не працевлаштований. З огляду на фактичні обставини інкримінованих правопорушень у сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, особу обвинуваченого, апеляційний суд погоджується з доводами клопотання прокурора та висновками суду першої інстанції.

Посилання захисника на стан здоров`я обвинуваченого не є достатньо переконливими для висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави. При цьому, даних про стан його здоров*я та неможливість утримання ОСОБА_6 за станом здоров`я в слідчому ізоляторі чи неможливість отримання ним належної медичної допомоги апеляційному суду не надано.

Посилання адвоката на ту обставину, що судом не встановлено розміру застави є безпідставними, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а враховуючи фактичні обставини пред`явленого обвинувачення, таке рішення є обґрунтованим.

Продовження тримання під вартою зумовлене тим, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. В даному випадку існує певна ймовірність того, що обвинуваченийз метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованогозлочинуможевдатися до відповідних дій, тому потреба у продовженні такого виняткового заходу не відпала. Ізоляція обвинуваченого від суспільства дозволяє найбільш продуктивно забезпечити мету, яка досягається запобіжними заходами, зокрема для запобігання спробам ухилитися від суду, враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений. На переконання колегії суддів клопотання прокурора є вмотивованим, а суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов обгрунтованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинуваченого будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу. Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2023 року про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3