Справа № 185/9377/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000033 від 01.02.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Павлоград, Дніпропетровської області,

громадянки України, не заміжньої, навчається у

Павлоградському медичному коледжі, має не повну

середню освіту, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 січня 2023 року, об 10 год. 26 хв. вирішила зайнятись протиправною діяльністю шляхом проведення незаконних операцій з використанням електро - обчислювальної техніки, а саме мережі Інтернет, для чого у невстановленої досудовим розслідуванням особи, через соціальну мережу «Telegram» придбала фішингове посилання з прив?язкою до її банківської картки з метою незаконного збагачення за рахунок інших громадян, шляхом розміщення вищевказаного фішингового посилання у соціальній мережі «Телеграм» та інших подібних ресурсах про отримання фінансової допомоги від держави під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Так, 30 січня 2023 року о 10 годині 26 хвилин, потерпіла ОСОБА_7 , за допомогою свого мобільного телефону з допомогою мережі Інтернет увійшла до соціальної мережі «Телеграм», де знайшла оголошення про отримання фінансової допомоги від держави під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та перейшла на нього за посиланням яке у невстановлений досудовим розслідуванням час попередньо розмістила ОСОБА_3 . Після чого, потерпіла ОСОБА_7 , ознайомилась із змістом та порядком оформлення фінансової допомоги від держави зазначених на вказаному веб - сайті та авторизувалась за допомогою мобільного додатку банку «Аваль», після чого, ОСОБА_3 отримала конфіденційні банківські данні потерпілої ОСОБА_8 , яка самостійно перейшла за посиланням, та будучи впевненою в добропорядності дій з приводу отримання фінансової допомоги від держави «ЄПідтримка». Після чого, ОСОБА_3 , використовуючи банківські дані ОСОБА_7 , що є достатніми для здійснення інтернет - банкінгових операцій шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснила переказ грошових коштів останньої 30.01.2023 о 10 годині 26 хвилин в сумі 18 400 гривень, на свою особисту банківську картку № НОМЕР_1 , яка була відкрита в АТ «ПУМБ».

В подальшому, того ж дня, тобто, 30 січня 2023 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочин умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом введення в оману особи, будучи обізнаним про те, що грошові кошти у сумі 18 400 гривень перераховані на банківську карту № НОМЕР_1 прослідувала до банківського терміналу «Райффайзенбанку», який розташований за адресою: м. Павлоград, вул. Гагаріна, 12а у магазині «АТБ», та за допомогою вказаного банківського терміналу, скориставшись послугою «Зняття готівки в банкоматі, за допомогою картки» та декількома транзакціям зняла грошові кошти у загальній сумі у 15 800 гривень, а саме о 14:37 годині - 5000 гривень, о 14:38 годині - 5 000 гривень, о 14:39 годині - 5 800 гривень, які в подальшому використала на власні потреби.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09 лютого 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, вирішила зайнятись протиправною діяльністю шляхом проведення незаконних операцій з використанням електро - обчислювальної техніки, а саме мережі Інтернет, для чого у невстановленої досудовим розслідуванням особи, через соціальну мережу «Telegram» придбала фішингове посилання з прив?язкою до її банківської картки з метою незаконного збагачення за рахунок інших громадян, шляхом розміщення вищевказаного фішингового посилання у соціальній мережі «Телеграм» та інших подібних ресурсах про отримання фінансової допомоги від держави під назвоо « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Так, 09 лютого 2023 року, приблизно о 17 годині 48 хвилин, потерпілий ОСОБА_9 за допомогою свого мобільного телефону з допомогою мережі Інтернет увійшов до соціальної мережі «Фейсбук», де знайшов оголошення про отримання фінансової допомоги від держави під назвою «Підтримка», та перейшов на нього за посиланням, яке у невстановлений досудовим розслідуванням час попередньо розмістила ОСОБА_3 . Після чого, потерпілий ОСОБА_9 ознайомився із змістом та порядком оформлення фінансової допомоги від держави зазначених на вказаному веб - сайті, увів номер власної банківської картки, суу - код та термін дії картки, після введення яких, ОСОБА_3 отримала конфіденційні банківські данні потерпілого ОСОБА_9 , який самостійно перейшов за посиланням, та будучи впевненим в добропорядності дій з приводу отримання фінансової допомоги від держави «Підтримка», які ввів зазначені ним данні. Після чого, ОСОБА_3 , використовуючи банківські дані ОСОБА_9 , що є достатніми для здійснення інтернет - банкінгових операцій шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснила переказ грошових коштів останнього 09.02.2023 о 17 годині 48 хвилин в сумі 500 гривень, о 17 годині 50 хвилин в сумі 10 000 гривень, о 17 годині 52 хвилини в сумі 15 000 гривень та о 17 годині 55 хвилин в сумі 22 500 гривень на свою особисту банківську картку No НОМЕР_2 , яка була відкрита в АТ «А-Банк», на загальну суму 48000 грн.

В подальшому, того ж дня тобто, 09 лютого 2023 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочин умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом введення в оману особи, отримавши раніше вільний доступ до конфіденційних банківських даних та банківського рахунку потерпілого ОСОБА_9 за допомогою вищевказаного фішингового посилання, прослідувала до банківського терміналу, який належить АТ «Райффайзенбанк», який розташований за адресою: м.Павлоград, вул. Гагаріна 12а у магазині «АТБ» та за допомогою сервісу «Apple рау», а саме скопіювавши картку потерпілого ОСОБА_9 , скориставшись послугою «Зняття готівки в банкоматі за допомогою картки», декількома транзакціям зняла готівкові грошові кошти із банківської картки потерпілого ОСОБА_9 в загальній сумі 19 500 гривень, а саме о 19:18 годині-500 гривень та 8 000 гривень, о 19:19 годині - 3 000 гривень, о 19:30 годині - 8 000 гривень, які в подальшому використала на власні потреби.

У судовому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, та суду пояснила, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, вона повністю згодна. У скоєному вона щиро кається. Причиною скоєння злочину є скруте матеріальне становище сім`ї в якій вона проживає. Шкода потерпілим не відшкодована, але вона має намір працевлаштуватись та розрахуватись із потерпілими. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди вона визнає в обсязі пред`явленого обвинувачення. Що стосується моральної шкоди, то визнає позов також частково, так як вважає, що сума в 20000 грн. для неї, як неповнолітньої, є надмірною.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої - ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачена є її рідна донька. Від працівників поліції їй стало відомо про скоєння донькою злочину, яка свою провину визнала в повному обсязі. На даний час донька навчається, та у неї є всі умови для належного навчання та проживання. Стан здоров`я доньки задовільний. Причину скоєння злочину вона назвати не може.

Допитавши обвинувачену, її законного представника, суд вважає, що обвинувачена винна у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) шляхом незаконних операцій використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно.

ЇЇ дії кваліфікуються за ч.3 ст. 190 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, сприяння розкриттю злочину, та вчинення злочину неповнолітнім.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, раніше не судима, навчається, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, вину визнала у повному обсязі, шкоду потерпілим не відшкодувала.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити н/л обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, те, що злочин, який вона вчинила, відноситься до категорії тяжких, вину визнала у повному обсязі, тому суд вважає, що її виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.ст. 104, 75 КК України звільнити неповнолітню обвинувачену від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого вона не скоїть нового злочину, та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Потерпілим ОСОБА_9 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_9 зазначив, що матеріальна шкода становить 69463 грн., яку просить стягнути з обвинуваченої на його користь, а моральну шкоду обґрунтовує тим , що йому було заподіяно значних душевних страждань, та оцінює її у розмірі 20 000 гривень, яку також просить суд стягнути з обвинуваченої на його користь.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.

Відповідно п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» у пункті 9 орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з обвинуваченої слід стягнути на користь потерпілого 67500 грн., що підтверджується матеріалами справи, та моральну шкоду в сумі 5000 грн., так як потерпілому в результаті злочину, відносно нього, завдано значних душевних страждань. Враховуючи майновий стан потерпілої, те що вона навчається і є неповнолітньою, то суд вважає, що дана сума відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. В іншій частині позову слід відмовити.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази слід розподілити відповідно до ст.100 КПК України, знявши з них арешт, та повернути обвинуваченій, так як остання навчається, та в разі їй відсутності не зможе навчатися дистанційно.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Неповнолітню ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користьОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 67 500 грн., та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. В іншій частині позову ОСОБА_9 відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Орро» imei 1: НОМЕР_3 , Imei 2: НОМЕР_4 , планшет марки «Samsung» сірого кольору, ноутбук марки «ASUS» сер. Номер № H4N0GR01B717156, які передано до камери зберігання Павлоградського PBП - повернути ОСОБА_3 , скасувавши накладений раніше на них арешт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1