ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05 вересня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05 вересня 2023 року відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Чернівецької обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Чернівецької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення свідком ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. Зобов`язати правоохоронні органи внести заяву про злочин, перебачений ч. 2 ст. 384 КК України вчинений відносно нього ОСОБА_7 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Про результати апеляційного розгляду просив повідомити його письмово, надіславши йому ухвалу до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що винесена ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм кримінального процесуального закону.

Вважав, що судом не з`ясовані усі обставини, які мають значення для справи, не надано належної оцінки діям посадових осіб Чернівецької обласної прокуратури.

Стверджував, що ним було наведено в заяві фактичні дані, які свідчили про вчинення щодо нього кримінального діяння свідком ОСОБА_7 , а саме, що вказаний свідок, яка була допитана в судовому засіданні Глибоцького районного суду Чернівецької області по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 115 КК України, і яка на його думку надала неправдиві свідчення чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 384 КК України.

ЄУНСС: 727/9330/23 Слідчий суддя: ОСОБА_8

НП: 11-сс/822/256/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від ОСОБА_6 про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді його апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_9 , який стверджував про відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги та скасування судового рішення, дослідивши витребувані матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вказані вимоги були в повному обсязі дотримані слідчим суддею при винесенні рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 оскаржує відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, в якій останній посилався на факт вчинення неправомірних дій вчинених щодо нього свідком ОСОБА_7 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею було встановлено, що 02.08.2023 р. ОСОБА_6 звернувся до Чернівецької обласної прокуратури із заявою про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Із змісту відповіді Чернівецької обласної прокуратури за № 09/2-3363 ВИХ-23 09/2-406-223 від 15.08.2023 р. встановлено, що ОСОБА_6 було повідомлено про те, що сторона захисту не є суб`єктом оцінки доказів, в тому числі досліджених у ходу судового розгляду, оскільки це є виключно компетенцією суду, тобто, у ході подальшого судового розгляду судом буде надана оцінка доводам заявника, після чого ухвалено відповідне рішення, передбачене ст. 369 КПК України, тому за наслідками розгляду його заяви та викладених у ній доводів, не встановлено достатніх даних, які можуть свідчити про наявність конкретних ознак вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Відмовляючи у задоволенні вищевказаної скарги слідчий суддя обґрунтовував прийняте рішення тим, що в поданій скарзі не було наведено вагомих даних та не подано доказів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, натомість зазначив, що вбачається незгода із судовими рішеннями.

Судова колегія апеляційного суду погоджується із такою позицією.

Так, системний аналіз змісту норми ч. 1 ст. 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (статті 214 частина 2КПК України).

Згідно з статті 214 частиною 4 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 № 139). Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із зазначеного виходить, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів виходить з того, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то такі відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, колегія суддів також враховує висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, відповідно до якого підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з заяви ОСОБА_6 не вбачається обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР та погоджується з висновком слідчого судді, що в заяві фактично викладені обставини, які зводяться лише до незгоди з показами, які надала свідок ОСОБА_7 в ході судового розгляду оцінка яким буде надана судом при постановленні кінцевого судового рішення.

Аналізуючи викладене, судова колегія вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та прийняв законне, вмотивоване і обґрунтоване рішення за скаргою ОСОБА_6 , ухвала слідчого судді відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Чернівецької обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

_____________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3