Справа № 157/1242/22
Провадження №1-кс/157/765/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Камінь-Каширського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 від 31 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000492 від 8 жовтня 2022 року, про відмову в задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій,

встановив:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся у суд із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій, зобов`язати старшого слідчого відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000492 від 8 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, провести слідчі дії за участю захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 із застосуванням відеозаписувального технічного засобу та здійснення таким засобом безперервної відеозйомки цих слідчих дій, а саме допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В обґрунтування вимог зазначає, що у СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000492 від 08.10.2022 за ч. 2 ст. 286-1 КК України. 29.06.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в рамках проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні. 26 серпня 2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та дії останнього кваліфіковано за ч. 2 ст. 286-1 КК України. Відповідно до зміненої підозри ОСОБА_4 , останній 07.10.2022 близько 19 год. 20 хв. в порушення пунктів 2.3 «б», 2.9 «а», 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно справним легковим автомобілем марки «OPEL INSIGNIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому, рухаючись по вулиці Шевченка у с. Грудки Камінь-Каширського району Волинської області, навпроти домогосподарства № 29, діючи з необережності у формі кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій і легковажно розраховуючи на їх відвернення на даній ділянці дороги, проявив безпечність та неуважність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, що склалася та відповідно не реагував на її зміни, маючи змогу об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася в попутному напрямку по правому краю правої частини дороги, не вжив заходів для безпечного для інших учасників руху об`їзду та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на останню. 28.08.2023 до СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області звернувся захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_11 з клопотанням про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, які на разі знаходяться у розпорядженні сторони захисту, огляд місця дорожньо-транспортної пригоди 07.10.2022 року проводився нібито слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 у період часу з 19 год 50 хв по 20 год 40 хв. В той самий час, відповідно до матеріалів кримінального провадження, що слідчий ОСОБА_12 , який є головним свідком, набув такого статусу у справі будучи допитаним 17 липня 2023 року. ОСОБА_12 , будучи допитаний в якості свідка, повідомив, що 07.10.2022 року вранці він заступив на добове чергування в складі СОГ, а о 19 год 30 хв надійшло повідомлення зі служби «102» про дорожньо-транспортну пригоду у с. Грудки Камінь-Каширського району Волинської області, куди він виїжджав як слідчий, де в присутності понятих із залученням дізнавача та водія ОСОБА_4 зафіксував обстановку на місці події. У свою чергу свідок ОСОБА_12 повідомив, що на місці події мова, поведінка, хода, а також зовнішній вигляд водія ОСОБА_4 вказували на те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У зазначеному клопотанні захисник ОСОБА_11 просив відновити досудове розслідування та провести допит осіб, які проводили огляд ОСОБА_4 07.10.2022 року на стан сп`яніння, складали акт і висновок за № 131 цього ж дня, а саме лікарів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також тих, які перебували на місці події відразу після скоєння ДТП за твердженнями самої потерпілої ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 . Перелічені особи, на переконання захисту, мають бути допитані на предмет однозначного і достовірного встановлення стану ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП, а також наявності або ж відсутності у нього зовнішніх ознак сп`яніння. 31.08.2023 старший слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 склав постанову про відмову у задоволенні клопотання. Так, у постанові слідчого про відмову від 31.08.2023 зазначено, що в ході розслідування кримінального провадження № 0000492 зібрано достатньо доказів для складання обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а тому необхідності у виконанні інших слідчих дій немає. Вважає дії слідчого незаконними і такими, що суперечать діючим положенням кримінально-процесуального законодавства, а вказану постанову слідчого - протиправною, оскільки відповідні положення КПК України передбачають право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а також регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування. Вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000492 від 08.10.2022 року проводиться всупереч вимог КПК України, внаслідок чого він вимушений звертатися з цією скаргою до слідчого судді. Відмова слідчого у задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій фактично є порушенням права на захист ОСОБА_4 . Така відмова слідчого не узгоджуються із приписами ст. ст. 28, 220, 221, 303 КПК України, не є мотивованою, та, враховуючи статус скаржника у цьому кримінальну провадженні, підлягає скасуванню. ОСОБА_4 26.08.2023 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч. 2 ст. 286 на ч. 2 ст. 286-1 і того ж дня було повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000492 від 08.10.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, що мотивовано достатністю зібраних доказів для складання обвинувального акта. Однак після зміни підозри, ОСОБА_4 взагалі не було надано можливості заявити будь-які клопотання з метою збору доказів, які можуть вказувати на його невинуватість, тобто скористатися правом на захист. Заявлене стороною захисту клопотання про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій було відхилене. Разом із тим, ОСОБА_4 обставину, що на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, категорично заперечує. В решті останній визнав свою провину повністю і в ході його допиту 26.08.2023 року однозначно повідомив, що в день розслідуваної події та напередодні будь-яких алкогольних напоїв не вживав. За результатом ознайомлення з матеріалами досудового розслідування встановлено, що підозра в частині перебування ОСОБА_4 у стані сп`яніння ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення, жоден з допитаних свідків, які при цьому не є фахівцями у сфері наркології чи оглядів на стан сп`яніння, не повідомив однозначно про сп`яніння підозрюваного. Більш того, ці свідки є по суті представниками органу досудового розслідування, тобто зацікавленими у результаті кримінального провадження особами, котрі до того ж навіть не змогли пояснити, які конкретно обставини вказували на перебування підозрюваного у стані сп`яніння, обмежившись загальними, абстрактними та ідентичними висловлюваннями - «на місці події мова, поведінка, хода, а також зовнішній вигляд водія вказували на те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння». Також у матеріалах справи є акт огляду ОСОБА_4 на стан сп`яніння від 07.10.2022 року за № 131, результат токсикологічного дослідження крові ОСОБА_4 за № 1895 та висновок від 07.10.2022 року за № 131, за змістом яких лікарями, що мають необхідні спеціальні знання та кваліфікацію, встановлено менш ніж через дві години після події ДТП, заключний діагноз - «тверезий», а при огляді о 20 год. 50 хв. 07.10.2022 року лікар ОСОБА_6 будь-яких зовнішніх ознак, які б вказували на стан алкогольного сп`яніння підозрюваного, не виявила. Окрім того, про наявність у його підзахисного будь-яких ознак сп`яніння 07.10.2022 року нічого не вказувала допитана в якості свідка ОСОБА_13 , що за словами потерпілої ОСОБА_10 теж була на місці події відразу після настання ДТП та яка, відповідно, візуально спостерігала підозрюваного. З наведеного вбачається здійснення упередженого та необ`єктивного встановлення стороною обвинувачення фактичних обставин розслідуваної події без допиту усіх присутніх на місці події очевидців. Наявність в рамках цього кримінального провадження повідомлення про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів не означає, що проведення нових слідчих дій в рамках цього провадження є неможливим. Це пояснюється тим, що згідно з ч. 1 ст. 290 КПК України відкриття матеріалів стороною обвинувачення є завершенням досудового розслідування, проте не є його закінченням. Законом встановлена можливість отримання додаткових матеріалів до судового розгляду, але після завершення досудового розслідування, а також законом встановлений порядок відкриття сторонами таких матеріалів. З урахуванням вищезазначеного вважає, що постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання належить скасувати, а клопотання про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій задовольнити. Зауважив, що постанову про відмову у задоволенні клопотання отримано в ході розгляду скарги на бездіяльність слідчого 05.09.2023. З огляду на це скаргу подано у встановлений законом строк.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні скаргу підтримали з наведених у ній підстав та, крім того, останній пояснив, що слідчим в один день було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та відразу було повідомлено про завершення досудового розслідування, що унеможливлювало сторону захисту подати будь-які клопотання.

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на викладені у постанові про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні обставини, та пояснив, що після повідомлення про зміну підозри, обвинувачений був допитаний у присутності його захисника та будь-яких клопотань від останніх не надходило, а тому досудове розслідування було завершено.

Заслухавши пояснення захисника, слідчого та дослідивши матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає не лише перевірку дотримання слідчим/прокурором норм чинного кримінального процесуального законодавства при вирішенні клопотань про проведення слідчих дій та винесенні постанови за результатом розгляду відповідних клопотань, а опосередковано й оцінку таких клопотань на предмет обґрунтування необхідності здійснення таких слідчих дій.

Встановлено, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 08 жовтня 2023 року за № 0000492.

У межах вказаного кримінального провадження захисник підозрюваного ОСОБА_4 - на той час адвокат ОСОБА_11 звернувся до слідчого з клопотанням про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, яке мотивував, серед іншого, тим, що наявна необхідність у проведення таких слідчих дій на досудовому розслідування як проведення допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з метою однозначного і достовірного встановлення стану ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, право сторони захисту ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, а питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором шляхом винесення вмотивованої постанови у порядку вимог ст. 220 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вимоги до змісту постанови слідчого визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України).

За результатами розгляду клопотання захисника про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні слідчий ОСОБА_3 виніс постанову від 31 серпня 2023 року про відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання.

Слідчий мотивував своє рішення тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000492 зібрано достатньо доказів для складання обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а тому необхідності у виконанні інших слідчих дій немає, та, крім того, відновлення досудового розслідування можливе лише у зупиненому досудовому розслідуванні, а не після завершення досудового рослідування.

Під час розгляду скарги встановлено, що у межах цього кримінального провадження стан ОСОБА_4 на момент ДТП визначений на підставі показань свідків, а також щодо стану останнього на момент ДТП наявні лабораторні дослідження, висновок лікаря-спеціаліста, і слідчим складено та вручено ОСОБА_4 26 серпня 2023 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

26 серпня 2023 року визнано, що зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні докази є достатніми для складання обвинувального акта щодо ОСОБА_4 та прийнято рішення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України, стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

У клопотанні захисник ОСОБА_11 просив слідчого допитати свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які ще не були допитані.

Відповідно до Глави 20 КПК України допит віднесений до слідчих дій. Слідчі (розшукові) дії є діями , спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (частини 1, 2 ст. 223 КПК України).

За змістом ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Отже, приймаючи рішення про завершення досудового розслідування у Кримінальному провадженні, було визнано докази, отримані в ході досудового розслідування, в тому числі і шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, достатніми для складання обвинувального акту.

Таким чином, на цій стадії Кримінального провадження отримання (збирання) доказів та перевірка вже отриманих доказів стороною обвинувачення вже не здійснюється. Зазначені обставини свідчать про відсутність підстав для проведення слідчих дій на цій стадії кримінального провадження, зокрема, проведення допиту осіб за ініціативою сторони захисту відповідно до поданого клопотання.

При цьому, прийняття рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування на підставі наданої слідчим оцінки сукупності зібраних доказів для прийняття відповідного процесуального рішення перебуває у межах дискреційних повноважень сторони обвинувачення.

Частиною 8 ст. 223 КПК України встановлено, що слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Зазначеною нормою встановлюється певне правило проведення слідчих (розшукових) дій, порушення якого призведе до визнання таких дій недійсними, а докази, отримані за результатом їх проведення - недопустимими.

Таким чином, відповідні положення підлягають застосуванню під час вирішення питання допустимості отриманих в результаті проведення слідчих (розшукових) дій доказів.

Посилання захисника ОСОБА_5 на постанову Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 344/6630/17 як на підтвердження доводів щодо можливості відновлення досудового розслідування після завершення досудового розслідування є безпідставним, оскільки у зазначеній постанові наведено висновки щодо співвідношення понять «закінчення досудового розслідування» та «завершення досудового розслідування», які не є тотожними.

У вказаній постанові Верховного Суду зазначається, що за загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими (ч. 3 ст. 214, ч. 8 ст. 223, ст. 219 КПК). Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій "привязані" саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

Такі обставини колегією суддів Верховного Суду у наведеній справі зазначено для того, щоб у подальшому дійти висновку, що «проведені органами досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчі дії після повідомлення про завершення досудового розслідування здійснені відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а встановлені внаслідок таких слідчих дій докази є допустимими та можуть бути використані при винесенні процесуальних рішень, і до такого висновку дійшов суд апеляційної інстанції, з яким погоджується і колегія суддів, предметом дослідження якого було питання використання доказів, зібраних у непередбачений законом строк та спосіб.»

Таким чином, викладена у вказаній постанові Верховного Суду правова позиція щодо можливості проведення слідчих дій після завершення досудового розслідування стосується вирішення питання допустимості доказів, зібраних в ході проведення таких слідчих дій під час досудового розслідування, та їх використання під час доведеності винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Відповідні висновки свідчать про можливість проведення слідчих дій після завершення досудового розслідування, якщо проведення таких дій за рішенням сторони обвинувачення є необхідним, та що такі дії не є незаконними.

Такі висновки не зв`язують сторону обвинувачення обов`язком проводити слідчі дії після завершення досудового розслідування. Той факт, що зібрані під час досудового розслідування докази слідчим визнано достатніми, свідчить про відсутність підстав для проведення слідчим слідчих дій на даній стадії кримінального провадження, враховуючи законодавчо закріплену мету проведення слідчої дії (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України) - отримання (збирання) доказів або перевірка вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України).

Таким чином, сторона захисту має право здійснювати збирання доказів шляхом здійснення дій, які здатні забезпечити подання до суду належних і допустимих доказів, і після завершення досудового розслідування, на стадії відкриття матеріалів досудового розслідування на підставі ст. 290 КПК України.

Зміст оскаржуваної постанови свідчить, що вона є обґрунтованою та мотивованою, відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, у ній слідчий виклав зміст обставин, які стали підставою для її прийняття, мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування з посиланням на норми цього Кодексу.

Кримінальне процесуальне законодавство не покладає на орган досудового розслідування обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути не можливими, не доцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Процесуальна діяльність слідчого і прокурора під час здійснення досудового розслідування пов`язується із способом реалізації їх повноважень.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Частиною 4 зазначеної статті КПК України встановлено, що слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За змістом ст. 17 КПК України обов`язок довести вину особи у вчиненні кримінального правопорушення покладається на сторону обвинувачення, тобто на слідчого, прокурора.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржуване рішення слідчого є законним, обґрунтованим, винесеним у межах повноважень, а тому у задоволенні скарги захисника належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 303-309 КПК України, -

постановив:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Камінь-Каширського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 від 31 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000492 від 8 жовтня 2022 року, про відмову в задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування та проведення слідчих дій, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали буде проголошено о 14 год 22 вересня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1