Дата документу 16.01.2024 Справа № 335/8138/22
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/91/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/8138/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2023 року за клопотанням слідчого до 17 лютого 2024 року включно продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого і застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави або домашнього арешту. Захисник посилався на відсутність жодного доказу на підтвердження існування передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника і підозрюваного, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, врахувавши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернулась до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 20.09.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК кримінальних правопорушень.

21.09.2023 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до 18.11.2023 року включно без визначення розміру застави.

Постановою керівника Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя від 13.11.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 20.12.2023 року.

17.11.2023 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 20.12.2023 року включно.

18.12.2023 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 20.03.2024 року включно.

У зв`язку з тим, що 20.12.2023 року спливає строк тримання під вартою ОСОБА_8 , а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, а також з огляду на існування у даному провадженні передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 .

Слідчим суддею задоволено клопотання слідчого із посиланням на те, що ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання встановленим ризикам. Крім того, у провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в передбаченому цим Кодексом порядку. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотрималась зазначених вимог закону під час розгляду вищевказаного клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, слідчим суддею в межах своїх повноважень встановлено, що вони є обґрунтованими. Заявлені у клопотанні ризики можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом умисної неявки за викликами слідчого або іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення на даний час існують.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Твердження захисника про те, що органом досудового розслідування у клопотанні не доведено наявність передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків, а слідчим суддею не було враховано відомості про особу підозрюваного, є безпідставними, оскільки слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви прийнятого рішення.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення передбачених ч.1 ст.177 КПК дій, а не факту конкретного їх вчинення.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні у складі злочинної організації ряду особливо тяжких умисних злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, та відповідно злочину проти громадської безпеки, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини дають достатні підстави для висновку, що підозрюваний, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та невідворотність покарання за їх вчинення в разі доведення його вини, опинившись на волі, потенційно може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом умисної неявки за викликами слідчого або іншим чином.

Крім того, підозрюваний раніше не судимий. ОСОБА_11 неодружений, має малолітню дитину. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, стабільних джерел доходу не має, що свідчить про відсутність у нього стримуючих факторів належної процесуальної поведінки.

Крім того, апеляційний суд зважає й на те, що у судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваним надано відомості щодо проживання його дитини разом з матір`ю за кордоном.

Такі обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності дають беззаперечні підстави для висновку, що підозрюваний, опинившись на волі, за відсутності законних джерел доходу та стримуючих факторів належної процесуальної поведінки потенційно може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою уникнення покарання ОСОБА_11 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК підлягають доказуванню.

Таким чином, слідчим суддею було надано належну правову оцінку зазначеним обставинам під час розгляду клопотання слідчого та він дійшов правильного висновку про наявність підстав для продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Крім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК, колегія суддів вважає за необхідне, під час застосування вказаного запобіжного заходу не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, адже згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; в кожному випадку, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім передбачених ч.4 цієї статті випадків.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні передбаченого ст.255 КК злочину, а також особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відтак, всупереч протилежним аргументам захисника, слідчим суддею в межах своїх повноважень реалізовано передбачену положеннями ч.4 ст.183 КПК міру можливої поведінки, законно та обґрунтовано не визначено розмір застави підозрюваному ОСОБА_12 .

Колегія суддів зауважує, що сама по собі тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 , не є самостійною підставою для продовження строку тримання під вартою підозрюваного, натомість слідчим суддею враховано сукупність усіх встановлених у даному провадженні обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження застосування щодо нього обмежувального заходу.

Також колегією суддів враховано особливості та заплановану тривалість досудового розслідування, необхідність додаткового часу для проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, та неможливість у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Судова колегія відхиляє доводи сторони захисту щодо невизнання ОСОБА_8 вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оскільки вказана обставина не є правовою підставою для скасування ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Окрім того, колегія суддів не перевіряє доведеність вини підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки це віднесено до повноважень суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника за викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4