Справа № 159/6556/23
Провадження № 1-кп/159/169/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000366 від 17.09.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 16.09.2023 року, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території міського пляжу річки "Турія", що поблизу магазину "Сапсан", який розташований за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 148а, в ході раптово виниклого конфлікту з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, тримаючи в лівій руці частину розбитої пляшки, наніс нею один удар в область ліктя лівої руки та один удар в область ліктя правої руки потерпілого, заподіявши таким чином ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді різаних ран в ділянці задньої поверхні лівого та правого ліктьових суглобів, які, за ступенем тяжкості, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Скориставшись своїм безумовним правом, від давання показань відмовився. Відповідаючи на запитання, підтвердив, що дійсно спричинив потерпілому тілесні ушкодження за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо його не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у спричиненні потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття у вчиненому.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність претензій потерпілого до обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 20.09.2023 року на майно (речові докази), підлягає скасуванню з подальшим вирішенням питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Долю решти речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.09.2023 року, - скасувати.

Речові докази:

-дві скляні горловини зі слідами речовини бурого кольору, сліди речовини бурого кольору, які поміщено до паперового конверту та які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області - знищити;

-компакт-диск з відеозаписами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1