Провадження № 1-в/638/542/23
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулася начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_3 .

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.10.2015 р., який набрав законної сили 09.11.2015 р., ОСОБА_3 визнана винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, їй призначено покарання в вигляді 2 років позбавлення волі. У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

За час перебування на обліку в органі пробації ОСОБА_3 змінила місце проживання, не повідомивши про це інспекцію, у зв`язку з чим останню 11.04.2016 було оголошено у розшук. Іспитовий строк щодо засудженої закінчився 07.10.2017, під час іспитового строку ОСОБА_3 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася.

На підставі викладеного, вважає недоцільним подальше перебування ОСОБА_3 на обліку в органі пробації та просить звільнити її від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Прокурор, засуджена та представник органу пробації в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи.

Прокурор та начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надали заяви про розгляд подання за їх відсутності.

В даних заявах начальник органу пробації підтримала подання, прокурор просила відмовити в його задоволенні через відсутність в матеріалах справи доказів належного виконання засудженою обов`язків, покладених на неї вироком суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України суд розглянув справу за відсутності учасників провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.10.2015 р., який набрав законної сили 09.11.2015 р., ОСОБА_3 визнана винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і їй призначено покарання в вигляді 2 років позбавлення волі. У відповідності зі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнена від відбування покарання в вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на неї обовязків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і періодично зявлятися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію, згідно їх графіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Контроль за поведінкою засуджених осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, та його порядок визначений Кримінально-виконавчим Кодексом України.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з подання начальника органу пробації, підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 зазначено закінчення іспитового строку, а також непритягнення засудженої до кримінальної та адміністративної відповідальності в період іспитового строку.

При цьому, з подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 в період іспитового строку не виконувала обов`язки, визначені судом, навіть не стала на облік до уповноваженого органу з питань пробації, на даний час перебуває в розшуку.

Згідно ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м.Харкова.

Суддя ОСОБА_1