Справа № 639/3326/20
Провадження № 1-в/639/279/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої:

-09.07.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

-ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2020 року покарання у виді штрафу замінено покаранням у виді 50 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Обґрунтовано подання тим, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, однією з підстав для звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Станом на 26.09.2023 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2020 року до покарання у виді 50 (п`ятидесяти) годин громадських робіт, не виконано.

09.12.2020 року до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно ОСОБА_5 для виконання надійшла ухвала Жовтневого районного суд м. Харкова від 10.11.2020 року.

09.12.2020 року за вих.. №24/25/5602-20 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 16.12.2020 р. Засуджена ОСОБА_5 до органу пробації не з`явилась, причини неявки не повідомила.

17.12.2020 року за вих. №24/25/5861-20 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 22.12.2020 р. Засуджена ОСОБА_5 до органу пробації не з`явилась, причини неявки не повідомила.

23.12.2020 року відносно засудженої ОСОБА_5 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженої, місцезнаходження якої невідоме та направлені відповідні запити.

Згідно повідомлення ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 20.09.2021 року ОСОБА_5 оголошено у розшук (РД №6521021 від 09.09.2021).

За період перебування на обліку засуджена ОСОБА_5 не вчинила нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУНП в Харківській області від 19.06.2023 року.

Таким чином, на підставі ст. 80 КК України, п. 5 ст. 152 КВК України в поданні уповноваженого органу з питань пробації ініційовано питання про звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання.

Засуджена ОСОБА_5 та представник органу пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, від представника органу пробації надійшла заява про розгляд подання за їх відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення цього подання, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року ОСОБА_5 засуджена за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., що ставить 50 неоподаткованихз мінімумів доходів громадян.

Вирок набрав законної сили 10.08.2020 року.

В подальшому, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2020 року засудженій ОСОБА_5 було замінено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. на покарання у вигляді 50 годин громадських робіт.

Ухвала набрала законної сили 18.11.2020 року.

09.12.2020 року до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно ОСОБА_5 для виконання надійшла ухвала Жовтневого районного суд м. Харкова від 10.11.2020 року.

09.12.2020 року за вих.. №24/25/5602-20 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 16.12.2020 р. Засуджена ОСОБА_5 до органу пробації не з`явилась, причини неявки не повідомила.

17.12.2020 року за вих. №24/25/5861-20 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 22.12.2020 р. Засуджена ОСОБА_5 до органу пробації не з`явилась, причини неявки не повідомила.

23.12.2020 року відносно засудженої ОСОБА_5 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженої, місцезнаходження якої невідоме та направлені відповідні запити.

Згідно повідомлення ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 20.09.2021 року ОСОБА_5 оголошено у розшук (РД №6521021 від 09.09.2021).

За період перебування на обліку засуджена ОСОБА_5 не вчинила нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУНП в Харківській області від 19.06.2023 року.

Гр. ОСОБА_5 засуджена за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке не відноситься до злочинів проти безпеки миру та людства, передбачених ст. 437-439 КК України та ч. 1 ст. 442 КК України.

Станом на теперішній час вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року стосовно засудженої ОСОБА_5 не виконано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вимогами ч. 3 ст. 80 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

За змістом ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах ї справи відсутні дані про ухилення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину.

З огляду на викладене, враховуючи, що вирок Жовтневого районного суду Харківської області від 09.07.2020 року відносно ОСОБА_5 , який набрав законної сили 10.08.2020 року, не було виконано протягом визначених Законом строків, з дня набрання вироком законної сили минуло два роки, перебіг давності виконання вироку не зупинявся та не переривався, тому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України суд вважає, що засуджену ОСОБА_5 необхідно звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подання органу пробації про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженої ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 80 КК України, ст. ст. 369, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженої ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити від відбування покарання засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка засуджена вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року за ч.1 ст. 309 КК України, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2020 року до покарання у виді 50 (п`ятидесяти) годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1