Справа № 724/678/23
Провадження № 1-кп/724/56/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині кримінальне провадження, що зареєстроване у ЄРДР за № 0000018 від 01.02.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Новоселиця Новоселицького району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, із середньою освітою, солдата військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.07.2022 № 145 солдат військової служби по мобілізації на особливий період ОСОБА_4 з 29.07.2022 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника навідника 3 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти. Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу у військову НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 30 Конституції України Кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Окрім цього, ст. 8 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована законом України « 475/97-ВР від 17.07.1997 року передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Натомість, ОСОБА_4 01.02.2023 близько 06:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов на територію господарства, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час чого в ОСОБА_4 , виник злочинний намір спрямований на незаконне проникнення до житлового будинку ОСОБА_5 , без її згоди на такі дії.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , 01.02.2023 близько 06:30 год., переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, діючи умисно, свідомо порушуючи право ОСОБА_5 , на недоторканість володіння особи, через двері, незаконно проник до житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 без відома власниці, де перебував упродовж нетривалого періоду часу та в подальшому був виявлений власницею господарства.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним кримінального проступку, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, суд визнає необхідним допитати обвинуваченого, дослідити матеріали справи в частині характеризуючих даних.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінальної справи в частині характеризуючих даних про особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла громадян, кваліфіковано вірно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що, згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, свою провину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Враховуючи вищевикладене, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення (ч. 1 ст. 162 КК України) у виді штрафу, що на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6 ЄФТЕНЬЄВ