УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання слідчого про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06.02.2024р. за №0000139, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України (незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту).

Під час досудового розслідуванням 06.02.2024р. о 13.15год. біля буд. АДРЕСА_1 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та здійснено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

- згорток з фрагментами полімерного помаранчевого кольору, в яких знаходяться прозорі полімерні упакування з кристалічною речовиною білого кольору в кількості 53 одиниць;

- 2 (два) полімерні упакування з кристалічною речовиною білого кольору;

- фрагмент харчової прозорої плівки та фрагмент помаранчевого поліетилену;

- ключі від автомобіля «AUDI - A6», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Apple iPhone 11», в корпусі чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Apple iPhone SE», IMEI: НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору, з сім-картою з номером НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 06.02.2024р. зазначені речі та предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

07.02.2024р. старший слідчий СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 , звернулась до суду клопотання про арешт зазначених речей та предметів.

Слідчий вважає, що вилучені речі та предмети мають суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, визнані речовими доказами і з метою їх збереження, недопущення пошкодження, знищення слідчий вважає за необхідним накласти на них арешт.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала, просить його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню. Зокрема, проти арешту наркотичних засобів, фрагментів плівки та упакування, мобільних телефонів не заперечують. Підстав для арешту ключів від автомобілю немає, оскільки останній не належить підозрюваному.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Арешт майна відповідно до ст.131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З`ясувавши та оцінивши обставини справи, додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає клопотання слідчого частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

В даному випадку слідчий суддя виходить з того, що під час досудового розслідування встановлені обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, відомості про яке в установленому законом порядку внесені до ЄРДР.

За підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , під час обшуку якого виявлені та вилучено загалом 55 полімерних пакетів з кристалічною речовиною білого кольору, яка за ознаками є наркотичним засобом, фрагменти харчової прозорої плівки та помаранчевого поліетилену, два мобільних телефони та ключі від автомобілю, яким користувався підозрюваний.

Зазначені речі та предмети можуть містити інформацію про обставини вчиненого кримінального правопорушення, визнані речовими доказами і мають значення для встановлення суттєвих обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накласти арешт із забороною користування лише на зазначені мобільні телефони, які були вилучені у підозрюваного ОСОБА_4 , що відповідає завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України, і є розумним. Законодавчо визначених заборон для накладання арешту на ці речі слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, підстав для накладання арешту на 55 полімерних пакетів з кристалічною речовиною білого кольору, яка за ознаками є наркотичним засобом, фрагменти харчової прозорої плівки та помаранчевого поліетилену, слідчий суддя не знаходить, оскільки вказані речі є предметом кримінального правопорушення, перебували в незаконному обігу, у зв`язку з чим при виявленні підлягають обов`язковому вилученню, що фактично і мало місце в цьому кримінальному провадженні.

При цьому, жодних обставин, які б свідчили про те, що під час зберігання в матеріалах кримінального провадження ці речі можуть бути знищені, втрачені, слідчим суддею не встановлено, у зв`язку з чим в накладанні арешту на них слід відмовити.

Також слідчий суддя не знаходить підстав для накладення арешту на ключі від автомобілю «AUDI A6», р.н. НОМЕР_1 , який перебував в користуванні підозрюваного ОСОБА_4 на момент його затримання, оскільки, по-перше, вказаний автомобіль йому не належить, по-друге, ключі від автомобіля самі по собі не є майном, тобто в розумінні вимог чинного законодавства предметом матеріального світу, який перебуває у власності певної особи, це лише засіб приведення автомобіля в керування, але в межах цього клопотання питання про арешт автомобіля слідчий не ініціював.

Отже, в частині накладання арешту на ключі від автомобіля слід також відмовити.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого слід задовольнити частково.

Керуючись ст.2,98,131,170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 06.02.2024р. під час особистого обшуку майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме:

- мобільний телефон «Apple iPhone 11», IMEI 1: НОМЕР_4 , в корпусі чорного кольору,

- мобільний телефон «Apple iPhone SE», IMEI: НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору із сім-картою з номером НОМЕР_3

із забороною користування ними.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

09.02.2024