Номер провадження: 11-кп/813/1406/23
Справа № 521/1542/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2022 року, щодо:

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянки України, офіційно непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 16.09.2019 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

встановив:

оскарженою ухвалою задоволено подання Малиновського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2019 року, та направлено засуджену для відбування покарання.

Мотивуючи прийняти рішення місцевий суд послався на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи під іспитовим строком з 01.03.2021 року до 16.09.2021 року не з`являлась до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію у зв`язку з перебуванням під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», оскільки вчинила в період іспитового строку новий злочин - 26.09.2020 року, в кримінальному провадженні №0001137 від 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

За результатами розгляду даного кримінального провадження Приморським районним судом м. Одеси від 26.02.2021 року ухвалено вирок щодо ОСОБА_7 та призначено покарання, яке вона має відбувати реально. Даний вирок переглянутий Одеським апеляційним судом 10.08.2021 року та за результатами апеляційного перегляду залишений без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджена подала апеляційну скаргу, яку в подальшому доповнила, посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати, оскільки на момент подання апеляційної скарги вона майже відбула покарання. Крім того, засуджена посилається на те, що вона не була обізнана про її розшук та відмічалась в Приморському відділі пробації.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції проведено за відсутністю засудженої та її захисника ОСОБА_8 , який просив провести судовий розгляд апеляційної скарги засудженої за його відсутності.

Засуджена в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, заяв про відкладення апеляційного розгляду не подавала.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права учасників процесу на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 КПК ухвала суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення особи для відбування покарання призначеного за вироком суду має бути постановлена згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду з наведенням в ній належних і достатніх мотивів її постановлення.

Статтею 75 КК України визначено право суду при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи при прийнятті рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Одночасно, згідно ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання (ч.2 ст.78 КК України).

Статтею 166 Кримінально-виконавчого кодексу України регламентовано, що у разі якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналогічні положення містить Порядок здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затверджений Наказом Міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.2019 року, який набрав чинності 19.02.2019 року (далі - Порядок).

Так, пунктами 1, 2, 3 Глави 3 Розділу ІХ визначено, що звільнені з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. У разі вчинення звільненим з випробуванням адміністративного правопорушення, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України. Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в п.8 глави 2 розділу IV цього Порядку. Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Отже, за змістом ч.2 ст.78 КК України та ст.166 КВК України, а також Порядку, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання органом пробації може бути внесене до суду в разі якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення проти громадського порядку, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженої, ОСОБА_7 засуджена вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2019 року та звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

З 20.11.2020 року засуджена ОСОБА_7 перебуває на обліку Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

30.11.2020 року засуджена ОСОБА_7 прибула до Малиновського районного відділу пробації. При першому відвідуванні з нею проведена профілактична бесіда та роз`яснені порядок, умови звільнення від відбування покарання з випробуванням. Після проведеної бесіди засуджена дала розписку про те, що їй роз`яснені порядок, умови звільнення від відбування покарання з випробуванням та вона попереджена про відповідальність за ухилення від виконання обов`язків, покладених на неї судом, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності під час іспитового строку, заповнила анкету на надала письмове пояснення.

В подальшому, в період з 01.03.2021 року до 16.09.2021 року, засуджена ОСОБА_7 не з`являлась на реєстрацію до відділу пробації, у зв`язку з чим була оголошена у розшук.

Окрім цього, 26.09.2020 року, під час іспитового строку, ОСОБА_7 вчинила нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за що була засуджена вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2021 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, з урахуванням положень ст.71 КК України.

Таким чином, оскільки в ході судового розгляду встановлено невиконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених вироком суду, зокрема щодо необхідності явки до органу пробації на реєстрацію, обізнаність її із встановленими обов`язками, попередження її органом пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, відсутність документально підтверджених обставин поважності причин неявки засудженої до органу пробації, а також останньою вчинення нового злочину під час іспитового строку, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_7 , будучи звільненою від відбування призначеного покарання з випробуванням за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2019 року, без поважних причин не виконувала обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, покладених на неї судом, що свідчить про її стійке небажання стати на шлях виправлення, що свідчить про законність та обґрунтованість прийнятого рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої та скасування оскарженої ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2022 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2019 року з випробуванням засудженої ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4