УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Богунського районного суду м. Житомира клопотання дізнавача СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000347 від 14.10.2023, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач за погодження з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що 14.10.2023 о 15 год. 29 хв. до Відділу поліції №1 надійшло повідомлення про те, що за адресою: с. Глибочиця, Київське шосе, 1-й км. + 600 м., Житомирського району, Житомирської області, працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху зупинено автомобіль марки «Daewoo» модель «Nubira» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на закону вимогу працівників поліції надав посвідчення водія в ході перевірки якого виявлено можливі ознаки підробки даного посвідчення.

Відомості за даним фактом 14.10.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюються прокурорами Житомирської окружної прокуратури.

Відповідно до рапорту інспектора СРПП ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області, під час несення служби 14.10.2023 було зупинено автомобіль марки «Daewoo» модель «Nubira» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 , який на закону вимогу працівників поліції надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.10.2012 на ім`я « ОСОБА_4 », яке мало ознаки підробки, а саме: згідно інформаційного порталу національної поліції вказане посвідчення водія відсутнє.

В період часу 14.10.2023 з 15 години 25 хвилин по 18 годину 01 хвилин за адресою: с. Глибочиця, Київське шосе, 1-й км. + 600 м., Житомирського району, Житомирської області, в ході протоколу затримання виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.10.2012 на ім`я « ОСОБА_4 », яке останній добровільно видав та упаковано згідно правил пакування речових доказів до паперового конверту.

Таким чином, у сектора дізнання є достатньо підстав вважати, що дані речі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський номер: НОМЕР_3 .

14.10.2023 вищезазначена річ визнана речовим доказом в кримінальному провадженні №0000347 від 14.10.2023, про що винесено відповідну постанову.

В судове засідання дізнавач не з`явився, в прохальній частині клопотання просить проводити розгляд справи без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.10.2012 на ім`я « ОСОБА_4 », яке було вилучено в ході протоколу затримання від 14.10.2023 та позбавити власника вищевказаного посвідчення водія ОСОБА_4 , а також третіх осіб можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном..

Виконання ухвали покласти на дізнавача СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5 Перекупка