Справа №585/3639/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1131/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Будки Роменського району Сумської області, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , в якій остання просить змінити вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2023 року, призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.

Даним вироком ОСОБА_7 було визнано винним за ч.1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 858 грн. 10 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник посилається на те, що в оскаржуваному вироку зазначено, що призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, при цьому, обставин, що обтяжують покарання - судом встановлено не було.

Проте, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 добровільно віддав наркотичну речовину і, за наявності зазначеного, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для призначення останньому більш м`якого покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, та призначив покарання у виді арешту строк 1 місяць, оскільки ОСОБА_7 живе за рахунок ведення домашнього господарства що є єдиним джерелом його доходу для існування та не має можливості відлучитися на 1 місяць для відбуття такого покарання, яке є несправедливим внаслідок суворості та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого правопорушення.

На думку апелянта, вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідно враховувати, що останній вчинив діяння, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, збитків від його протиправних дій не настало, він повністю визнав свою вину та розкаявся у скоєному.При таких обставинах, ОСОБА_7 може бути призначено більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, а саме, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Інші учасники провадження апеляційні скарги на вирок суду першої інстанції апеляційні скарги не подавали.

Згідно з вироком, влітку 2021 року, точних дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_7 на р. Сула в с. Вовківці Роменського р. Сумської області знайшов рослину коноплі, зірвав верхівку цієї рослини та переніс до дому буд. АДРЕСА_1 . В період часу з кінця літа 2021 року по 09 листопада 2021 року, точних дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, за місцем свого проживання, ОСОБА_7 перетер частину листя коноплі та вжив шляхом куріння, а іншу частину помістив до картонної коробки та зберігав в кімнаті свого будинку.

09 листопада 2021 року, в ході проведення обшуку за адресою б. АДРЕСА_1 , в кімнаті будинку виявлено картонну коробку з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, темно-зеленого кольору, яку було вилучено та яка, поміщено до відповідно до висновку експерта, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вага якої, в перерахунку на висушену речовину, становить 46,15 г.

Крім цього, в ході проведення обушку ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції пластикову пляшку з нашаруванням речовини коричневого кольору, яку було вилучено, відповідно до висновку експерта, речовина нашарування на внутрішній поверхні верхньої частини пляшки є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, маса якого, в перерахунку на висушену речовину, становить 1,269 г.

Про призначення даного провадження до апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

Захисник ОСОБА_8 звернулась до суду з заявою, в якій просила здійснити розгляд поданої нею апеляційної скарги за її та ОСОБА_7 відсутності.

З врахуванням вищезазначеного, а також тих обставин, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснення апеляційного розгляду за відсутності захисника ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 405 КПК України.

А тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, просила залишити його в силі, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що за результатом розгляду даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, судом першої інстанції було прийнято рішення, яке вищезазначеним вимогам відповідає у повному обсязі.

Так, зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , вбачається, що вирок суду першої інстанції в частині встановлених фактичних обставин, правильності кваліфікації дій останнього та його винуватість, апелянтом під сумнів не ставиться, в апеляційному порядку не оскаржується, а тому, вирок суду в цій частині апеляційному перегляду не підлягає.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що при призначенні ОСОБА_7 покарання були наявні підстави для застосування ст. 69 КК України, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до положень ст.ст.50,65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч.1ст.69КК Україниза наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цьогоКодексу.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що при вирішенні питання щодо розміру та міри покарання, судом було враховано тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального проступку, особу винного, який у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога під наглядом не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою, не судимою в силу ст. 89 КК України, обставини які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Саме з врахуванням зазначеного, суд і дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_7 та запобігання скоєння останнім нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді арешту в межах строку, визначеного санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів їх законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, колегія суддів зауважує, що в матеріалах провадження відсутні докази щодо працевлаштування обвинуваченого та отримання ним доходу, ізазначаючи в апеляційній скарзі про те, що достатнім для ОСОБА_7 було б покарання у виді штрафу, захисник, водночас, вказуючи, що він живе лише за рахунок ведення домашнього господарства,не обґрунтовує, яким чином, за таких обставин, останній зможе виконати таке покарання, як штраф.

Також, на спростовування доводів апелянта щодо неврахування судом при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 того, що він добровільно віддав наркотичну речовину, то колегія суддів звертає увагу на те, що активне сприяння розкриттю злочину було визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, як і було враховано вчинення останнім кримінального проступку, визнання вини та щире каяття, що знайшло своє відображення в оскаржуваному рішенні.

Інших, додаткових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, та які бістотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, в апеляційній скарзі захисником не наведено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що покарання у виді штрафу було призначено ОСОБА_7 у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, таке покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України,є справедливим та сприяє меті покарання і вважати його несправедливим внаслідок суворості у колегії суддів підстави відсутні.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, підстави для його зміни чи скасування відсутні, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. 404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4