ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9523/23

Провадження № 11-кп/4820/623/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0001171, внесеного до ЄРДР 27.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

в с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Відповідно до матеріалів справи окружна прокуратура міста Хмельницького здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001171, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України.

Відділенням поліції № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001171 від 27.02.2016 за фактом підробки номерів кузова автомобіля марки Volksvagen Passat B5, чорного кольору, НОМЕР_1 , тобто вчинення кримінального проступку передбаченого ст. 290 КК України.

Встановлено, що 27.02.2016, близько 14 год. 00 хв. на території оглядового майданчика Регіонального сервісного центру м. Хмельницького, що на вул. Західно-Окружна, 11/1 в м. Хмельницький, під час перереєстрації автомобіля марки "Volksvagen Passat B5", чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 було виявлено ознаки заміни ідентифікаційного номера кузова зазначеного автомобіля.

На час розгляду клопотання судом, органом досудового розслідування за наслідками проведених слідчих (розшукових) дій, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2023 року задоволеноклопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0001171, відомості про яке внесено до ЄРДР 27.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України. Речові докази, а саме автомобіль «Volkswagen Passat В5», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до розписки від 25.05.2016 ухвалено конфіскувати в дохід Держави (на потреби Збройних Сил України).

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та один ключ від автомобіля, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до розписки від 25.05.2016 р. вважати повернутими за належністю.

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що автомобіль марки «Volkswagen Passat В5», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, яке підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а також, врахував, що зміна ідентифікаційного номера кузова вказаного автомобіля позбавляє можливості ідентифікувати його як власність потерпілого ОСОБА_6 . Визнав, що експлуатація такого транспортного засобу на території України заборонена, вважав, що конфіскація автомобіля в дохід держави з його наступною передачею Збройним Силам України, безумовно буде відповідати суспільним інтересам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2023 року, потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити її в частині конфіскації в дохід держави (на потреби Збройних Сил України) автомобіля «Volkswagen Passat И5», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та постановити ухвалу, відповідно до якої вказаний автомобіль, який під час слідства було передано йому на відповідне зберігання, відповідно до розписки від 25.05.2016 р., вважати повернутим потерпілому.

Свої вимоги аргументує неправильним застосуванням закону, невмотивованістю та необґрунтованістю ухвали, а також тим, що у суду були відсутні законні підстави для конфіскації автомобіля.

Вказує, що кримінальним процесуальним законом прямо заборонено застосування спеціальної конфіскації без доведення в судовому порядку прокурором, що власник майна знав про його незаконне походження або використання.

Стверджує апелянт, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржувану ухвалу при застосуванні норми ст.96-11, 96-2 КК України не дотримався цих норм, не переконався в наявності не лише формальних підстав для застосування спеціальної конфіскації та залишив поза увагою те, що як під час досудового розслідування, так і судового розгляду не встановлено те, що автомобіль який належить ОСОБА_6 був використаний ним, як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення, оскільки ні підозра ні обвинувачення йому не висувалися.

Наголошує і на тому, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про конфіскацію в дохід держави автомобіля, не звернув увагу, що він не вилучений з цивільного обігу, а ОСОБА_6 володів ним на законних підставах на момент вилучення даного транспортного засобу, іншого органом досудового розслідування не встановлено.

Відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про дорожній рух», до вказаного автомобіля законом передбачена лише одна заборона, а саме заборона експлуатації, між тим, автомобіль є цінним майном і може перебувати у володінні особи без права подальшої експлуатації як транспортного засобу.

Стверджує ОСОБА_6 і про те, що спірний автомобіль хоча і був предметом кримінального правопорушення, проте кримінальне провадження за даним фактом закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, тобто з реабілітуючи особу підстав, у зв`язку з чим, конфіскація такого майна за наявності його володільця є незаконною.

Крім того, суд позбавлений можливості вирішувати ціль подальшого використання речового доказу, зокрема, щодо передачі його ЗСУ, оскільки це виходить за межі повноважень суду.

Узагальнені доводи учасників апеляційного перегляду провадження.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 підтримали апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, прокурор заперечував проти апеляційних вимог потерпілого, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Вислухавши доповідача, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає за наступними підставами.

Мотиви, з яких виходив суд при винесенні ухвали з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В частині законності закриття кримінального провадження №0001171, відомості про яке внесено до ЄРДР 27.02.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, ухвала в апеляційному порядку не була оскаржена і відповідно не переглядається. Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зз оскаржуваної ухвали вбачається, що суд прийняв рішення про долю речових доказів на підставі ч.9 ст.100 КПК України та вирішив передати у власність держави автомобіль «Volkswagen Passat В5», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що визнаний речовим доказом.

Таке рішення суду колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, з ним погоджується та виходить з наступного.

Так, згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

З матеріалів провадження також вбачається, що протоколом огляду місця події від 27.02.2016 р., проведеного за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, 11/1 на території центру із надання послуг з використанням транспортних засобів, за участю ОСОБА_6 , він добровільно видав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки Volksvagen Passat B5, чорного кольору, НОМЕР_1 та ключі в кількості 1 шт., які поміщено у сейф пакет та автомобіль Volksvagen Passat B4, чорного кольору, НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено на штрафний майданчик тимчасового утримання ВДАТ ХМВ по вул. Купріна, 47/1 у м. Хмельницький.

Постановою слідчого від 25.05.2016 автомобіль марки Volksvagen Passat B4, чорного кольору, НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки Volksvagen Passat B5 та ключі в кількості 1 шт. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001171 від 27.02.2016 р. та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 .

Висновком експерта № 13 кдтз від 09.03.2016 встановлено, що ідентифікаційні позначення номера кузова НОМЕР_4 автомобіля Volksvagen Passat B5, з прикріпленими до нього д.н.з. НОМЕР_1 не являються первинними, первинними ідентифікаційними позначеннями номера кузова являються наступні символи НОМЕР_5 .

Абзацом 2 п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року передбачено, що експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Виходячи з положень статті 37 Закону України «Про дорожній рух» також передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.

Всі наведені вихідні данні, на думку колегії суддів, були правильно встановлені судом першої інстанції

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами потерпілого ОСОБА_6 де він зазначає, що кримінальне провадження було закрито за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, з реабілітуючи підстав, він не був обізнаний про використання автомобіля в злочинних цілях, автомобіль не є предметом злочину, у вчиненні якого його не було визнано винним, автомобіль не є майном, виключеним з обігу, він володів автомобілем Volksvagen Passat B5 на законних підставах, колегія суддів вважає ці доводи апеляційної скарги неспроможними, такими що не підтверджуються матеріалами кримінального провадження та виходить з наступного.

Кримінальне провадження було закрито судом на підставі клопотання прокурора на підстав ст. 284 ч.1 п.3-1 КПК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 290 КК України, за якою провадження було внесено до ЄРДР 27.02.16 року, а не з реабілітуючи підстав за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, як вважає потерпілий.

ОСОБА_6 було визнано у даному кримінальному провадженні потерпілим, підозра чи обвинувачення йому не висувалося, тому апеляційні твердження потерпілого про не доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України колегія суддів вважає не коректними, позбавленими правового змісту.

Колегія суддів також відкидає апеляційні твердження ОСОБА_6 , про те, що він володів автомобілем Volksvagen Passat B5 д.н.з. НОМЕР_1 на законних підставах, оскільки ні під час розгляду клопотання прокурора в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду провадження ОСОБА_6 не назвав та не надав суду своїх правовстановлюючих документів на цей транспортний засіб на підтвердження легальності його придбання чи користування, необхідних для реєстрації цього автомобіля в уповноважених органах МВС.

Колегія суддів також вважає, що та обставина, що ОСОБА_6 має технічний паспорт на автомобіль, який є предметом судового розгляду, ніяким чином не спростовує висновки суду, викладені в ухвалі про те, що ідентифікаційні позначення номера кузова НОМЕР_4 автомобіля Volksvagen Passat B5, з прикріпленими до нього д.н.з. НОМЕР_1 не являються первинними, первинними ідентифікаційними позначеннями номера кузова являються наступні символи НОМЕР_5 . Отже, використання цього транспортного засобу за призначенням прямо заборонено законом, відомості, вказані в технічному паспортні на автомобіль, виданому ОСОБА_6 , не відповідають дійсності, тому технічний паспорт на автомобіль Volksvagen Passat B5 д.н.з. НОМЕР_1 не можна вважати належним документом на підтвердження права власності або права володіння чи користування спірним автомобілем. Відповідно при вирішенні питання про речові докази у кримінальному провадженні на підставі ст. 100 КПК України, у суду не було підстав для повернення автомобіля ОСОБА_6 як законному володільцю. У суду також нема законних підстав вважати автомобіль іншим цінним майном, яке підлягає поверненню потерпілому.

Колегія суддів погоджується з апеляційними вимогами потерпілого ОСОБА_6 про порушення вимог КК України при застосуванні у кримінальному провадженні спеціальної конфіскаціє та виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Водночас, кримінальне провадження №0001171, внесено до ЄРДР 27.02.16 року за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років. Отже, колегія суддів вважає, що у даному провадженні умови для застосування спеціальної конфіскації майна відсутні.

Однак, колегія суддів вважає, що такі висновки не спростовують інших наведених мотивів та не впливають на ухвалення іншого процесуального рішення у справі. Суд обґрунтовано вирішив долю речових доказів на підставі ст.100 ч.9 п.5 КПК України, оскільки кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ст. 284 ч.1 п.3-1 КПК України з вирішенням питання про долю речових доказів, автомобіль Volksvagen Passat B5, з прикріпленими до нього д.н.з. НОМЕР_1 був предметом кримінального правопорушення і його законний власник (володілець) органом досудового розслідування не встановлений.

Інших підстав для скасування або зміни судового рішення, передбачених ст. 409 КПК України апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 не містить та колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2023 року, про закриття кримінального провадження №0001171, внесеного до ЄРДР 27.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України на підставі ст. 284 ч.1 п.3-1 КПК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2