№ провадження 1-кс/208/233/24
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000400 від 14.12.2023 року за ознаками ч. 1 ст. 164 КК України, скаргу ОСОБА_3 «на постанову про закриття кримінального провадження», -

встановив:

05.02.2024 року ОСОБА_3 , яка є заявником в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 000040 від 14.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, подано скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, якою заявлено:

1.Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови від 20.12.2023 року дізнавача сектору дізнання Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка здійснювала досудове розслідування, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 кримінальне провадження №000040, у зв`язку з отриманням копії зазначеної постанови 25.01.2024 року;

2.Скасувати постанову від 20.12.2023 року винесену дізнавачем сектору дізнання Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка здійснювала досудове розслідування, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 закрите кримінальне провадження №000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, а матеріали кримінального провадження направити до слідчого відділу Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для проведення подальшого досудового розслідування із внесенням відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією за ч.1 ст.164 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги ОСОБА_3 посилаючись на наявність у боржника ОСОБА_6 заборгованості по аліментам за судовим рішенням Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.04.2021 року, звернулася до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області 13.12.2023 року із заявою про порушення кримінального провадження за ч. 1 ст. 164 КК України. Проте, як вона дізналася пізніше, дізнавачем сектору дізнання Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка здійснювала досудове розслідування, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 закрите кримінальне провадження №000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, на підставі винесеної постанови про закриття кримінального провадження від 20.12.2023 року, з якою вона не погоджується і просить її скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу за її змістом і зазначила, що і на час судового розгляду, боржник ОСОБА_6 не погасив заборгованість зі сплати аліментів, її донька навчається, та потребує допомоги батька. А тому просить скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, та продовжити дізнання.

Прокурор заперечувала проти задоволення заявленої скарги, посилаючись на те, що під час дізнання заява про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 була ретельно перевірена, зібрані були докази та встановлено, що донька скаржниці є повнолітньою особою, та аліменти за якими боржник має заборгованість, це аліменти на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання, що виключає відповідальність за ч. 1 ст. 164 КК України, а тому склад кримінального правопорушення відсутній. Тому дізнавачем правомірно і обґрунтовано винесено постанову про закриття кримінальне провадження №000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, від 20.12.2023 року.

Заслухав учасників, дослідив підстави та обґрунтування заявленої скарги, матеріали долучені до скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Як встановлено в ході розгляду скарги, 09.04.2021 року Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/8217/20 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, задоволено частково. Стягнуто аліменти з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), до закінчення донькою навчання в Київському університеті культури відокремленому підрозділі «Дніпровський факультет менеджменту і бізнесу КУК», денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2024 р., але не більше ніж як до досягнення донькою двадцяти трьох років. Стягнення аліментів проводити щомісячно починаючи з 01 грудня 2020 року.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 10.05.2021 року, та 10.05.2021 року видані виконавчі листи для примусового виконання судового рішення.

Постановою від 21.07.2021 року відкрито державним виконавцем Заводського ВДВС у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_8 , виконавче провадження за виконавчим листом № 208/8217/20 виданим 10.05.2021 року, - Виконавче провадження № 66132072.

13.12.2023 до ЧЧ Кам`янського РУП надійшла заява від громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що колишній чоловік громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не сплачує аліменти на утримання доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 60 935 гривень 78 копійок.

За даним фактом сектором дізнання Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 14.12.2023 відкрито кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.164 КК України, а саме кримінальне провадження №000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

В межах якого, шляхом отримання тимчасового доступу, дізнавачем зібрані докази за заявою ОСОБА_3 .

Також, в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному проваджені було допитано свідка ОСОБА_3 , яка є матір`ю повнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На підставі зібраних доказів, дізнавачем встановлено, що ОСОБА_7 , є повнолітньою, то громадянина ОСОБА_6 , а тому не можливо притягнути до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України, та за даним фактом відсутній склад кримінального правопорушення передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, що і стало підставою для закриття кримінального провадження №000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Так, у своїй Постанові Верховний Суд від 26.05.2020 року у справі № 313/1391/17 провадження № 51-6183км19 зазначив, що згідно з диспозицією ч. 1 ст. 164 КК передбачено кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, які перебувають на їх утриманні.

Об`єктом цього злочину є суспільні відносини, що забезпечують захист майнових інтересів і прав неповнолітніх або непрацездатних дітей, які потребують допомоги, право неповнолітніх та непрацездатних дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток. Потерпілими від цього злочину можуть бути діти, на утримання яких за рішенням суду їх батько чи мати мають сплачувати аліменти, а також неповнолітні чи непрацездатні діти, що перебувають на утриманні батьків. Неповнолітніми дітьми визнаються особи віком до 18 років, якщо згідно з законом вони не набувають прав повнолітніх раніше (наприклад, внаслідок одруження). Непрацездатними є повнолітні діти, які в силу фізичних чи психічних вад позбавлені можливості постійно чи тимчасово працювати (зокрема, діти-інваліди І, ІІ та ІII групи).

Як убачається з матеріалів провадження, враховуючи що особа обвинувачується у злісному ухиленні від сплати аліментів, установлених рішенням суду за яким аліменти стягуються на утримання його повнолітньої дочки, котра є працездатною та продовжує навчання, звернув увагу, що законодавець чітко розмежував поняття «дитини» як особи, що не досягла вісімнадцятирічного віку, та «сина/дочки» стосовно повнолітніх осіб, і дійшов обґрунтованого висновку, що в цьому кримінальному провадженні відсутній безпосередній об`єкт злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК, а саме суспільні відносини, що забезпечують захист майнових інтересів і прав неповнолітніх або непрацездатних дітей, які потребують допомоги, а тому відсутній і склад цього злочину.

Це відповідає законам України та нормам міжнародного права, про що йдеться у касаційній скарзі прокурора.

- Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей, при цьому в ч. 2 ст. 51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття;

- відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989року, ратифікованої Україною, дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше; дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження;

- Європейська конвенція про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року також застосовується до дітей, які не досягли 18 років;

- згідно зі ст. 1 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» дитиною є особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше (наприклад, внаслідок одруження); а дитинство це період розвитку людини до досягнення повноліття;

- відповідно до ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України (далі СК) правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття;

- положення ч. 3 ст. 75 СК відносять до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III групи;

- згідно з ч. 4 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999року №966ХIV, ч. 1 ст. 1 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до непрацездатних належать, зокрема, особи, які визнані інвалідами в установленому законом порядку;

- у ст. 180 СК визначено обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття, при цьому згідно зі ст. 199 СК, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу;

- у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Таким чином, на підставі аналізу вищенаведених правових норм відповідно до чинного законодавства потерпілими від злочину за ч. 1 ст. 164 КК не можуть бути повнолітні дочка, син, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та на утримання яких за рішенням суду їх батько чи мати мають сплачувати аліменти.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

За таких обставин, підстав для скасування постанови дізнавача, яка є обгрунтованою та відповідає вимогам законодавства, в ході розгляду скарги не встановлено, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись викладеним та ст. 22, 26, 306-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволені скарги ОСОБА_3 «на постанову про закриття кримінального провадження» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

(Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020).

Слідчий суддя ОСОБА_1