ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/6557/23 (1-кс/642/3592/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1553/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2023 року, якою відмовлено задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000893 від 06.05.2023 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000893 від 06.05.2023 року у відношенні ОСОБА_7 .

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Також посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні.

13.12.2023 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_10 , який просив відкласти розгляд апеляційної скарги прокурора, у зв`язку із зайнятістю в іншому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 просили розглянути апеляційну скаргу прокурора без участі захисника ОСОБА_10 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо розгляду його апеляційної скарги без участі захисника ОСОБА_10 , однак за участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 .

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі захисника ОСОБА_11 за обов`язковою участю прокурора, підозрюваного та його іншого захисника.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000893 від 06.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

09.11.2023 року ОСОБА_7 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, тобто у нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочині, передбаченому ч.5 ст. 407 КК України.

09.11.2023 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, які підтверджував наданими до клопотання доказами. Просив врахувати те, що підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення і може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Вважав, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи таке рішення слідчий суддя встановив відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України ОСОБА_7 . Визнав, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Послався на позитивні відомості про особу підозрюваного. Також зазначив. що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A,№ 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Відповідно до вимог ч.1 п.п.4,5 ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України (арк. 73 77), вказано зміст підозри та правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому дій, передбачених ч.5 ст. 407 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: повідомленні командира військової частини НОМЕР_1 про виявлене кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 ; акті службового розслідування, згідно якого факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_7 знайшов своє підтвердження; допитах свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи такий обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри, а тому такі висновку слідчого судді суду першої інстанції є необґрунтованими.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що підозра оголошена ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України є обґрунтованою.

Крім того, належить врахувати, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Розуміючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, існує ризик того, що він може вчиняти дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Поряд з цим, існування ризику переховування від органів досудового розслідування або суду підтверджується тим, що підозрюваний самовільно без дозволу командирів самовільно залишив місце несення служби в умовах воєнного стану з метою ухилення від військової служби та про своє місце перебування нікого не повідомляв.

Отже, колегія суддів ді1шла висновку про помилковість висновків слідчого судді першої інстанції щодо недоведеності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПКУ України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, колегія суддів враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Враховуючи викладене, існує ймовірність того, що ОСОБА_7 зможе незаконно впливати на свідків та інших фігурантів даного кримінального провадження з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показань або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.

Колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_7 раніше працював у правоохоронних органах, що дає обґрунтовані підстави вважати, що маючи певний досвід він зможе здійснювати вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Поряд з цим, колегія суддів бере до уваги відомості про особу підозрюваного а саме те, що він має зареєстроване місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення протиправних дій, згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють дії підозрюваного, що пов`язані з вище наведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КК України.

Крім того, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, може бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, як того вимагає у своїй апеляційній скарзі прокурор.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що слідчий суддя дійшов до необґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Зважаючи на суспільний інтерес який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає виправданим обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є обґрунтованим та містить доведені підстави того, що відносно підозрюваного не може бути обрано інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів враховує матеріальний стан підозрюваного, який на час апеляційного розгляду є військовослужбовцем, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце реєстрації, займав посаду командира 1 механізованого відділення командира машини 2 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , та не вбачає виключного випадку для призначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі, ніж передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України, тому приходить переконання про необхідність встановлення розміру застави у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з урахуванням положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 179, 376, 404, п.2 ч.3 ст.407, ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2023 року скасувати.

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 09 січня 2024 року.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок, які належить сплатити протягом 5 днів, тобто до 18.12.2023 року включно

Отримувач коштів: Харківський апеляційний суд

Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ

Код банку отримувача (МФО): 820172

Рахунок отримувача: UA0085314

Код ЄДРПОУ суду: 42261368.

У разі внесення суми застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місяця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

У разі невнесення застави до 18.12.2023 року включно підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає поміщенню до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :