справа № 619/5022/23
провадження № 1-кп/619/330/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дергачі заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001924 від 22.08.2023,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 було заявлено відвід прокурору ОСОБА_3 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0001924 від 22.08.2023. В обґрунтування заявлено відводу обвинуваченим зазначено, що він не бажає бачити її присутньою під час розгляду справи.

Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні заяви про відвід, оскільки підстав для свого відводу не вбачає.

Сторона захисту підтримала подані заяви про відвід прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід процесуальному керівнику у даному кримінальному провадженні - прокурору ОСОБА_3 виходячи з наступного.

Право на подання заяви про відвід є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

Згідно з ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Положення щодо незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні закріплені у ч.2 ст.37 КПК України, відповідно до якої прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Це означає, що одна і та ж посадова особа органів прокуратури здійснює всі передбачені законом повноваження прокурора у кримінальному провадженні, починаючи з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, який є його початком, далі здійснюючи нагляд за додержанням законів при проведенні досудового розслідування, повідомляючи особі про підозру, затверджуючи обвинувальний акт і підтримуючи в його межах державне обвинувачення, закінчуючи завершенням судового провадження.

Здійснення повноважень прокурора в цьому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч. 4 та 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України та ч. 3 ст. 37 КПК України. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення зави про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу через неефективність здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого в самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Недодержання вимог закону щодо незмінюваності прокурора у кримінальному провадженні ставить під сумнів його результати, автоматично тягне за собою порушення засад кримінального провадження, а також може бути підставою для оскарження процесуального рішення (в тому числі і судового).

Перевагою безперервної участі прокурорів у кримінальному провадженні є реальна можливість забезпечити досконале знання прокурорами обставин кримінального провадження, участь у якому вони здійснювали із самого його початку. Такий прокурор, безпосередньо задіяний у процесі досудового розслідування «зсередини», здатний кваліфіковано та грамотно підтримувати державне обвинувачення, вільно орієнтується у матеріалах кримінального провадження, оцінює їх об`єктивно і неупереджено, відстоюючи у суді власне переконання, втілене у обвинувальному акті. Крім того, затверджуючи обвинувальний акт, прокурор перебирає повну особисту відповідальність за результати досудового розслідування, які представляє у суді, що забезпечує дійсну реалізацію засади змагальності.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

На підставі ч.2 вказаної статті за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з правилами ч.2 ст.81 КПК України усі інші відводи (крім випадків, зазначених у ч.1 цієї статті) під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За змістом вказаної процесуальної норми у зв`язку з виникненням певних обставин прокурор може бути відведений від участі у кримінальному провадженні, оскільки таке відсторонення виключає вплив на досудове розслідування та розгляд кримінального провадження об`єктивних чи суб`єктивних чинників.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що в сукупності факти та обставини, наведені обвинуваченим в обґрунтування заявленого відводу, не вказують на існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Інших підстав, визначених у ст. 77 КПК України для відводу прокурора ОСОБА_3 не наведено, а судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80-81, 314, 371-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1