ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3839/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1771/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Самовільне залишення військової частини або місця служби
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,

при секретарі - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 листопада 2023 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 04 січня 2024 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт, а якщо суд дійде висновку про необхідність продовження обраного запобіжного заходу, апелянт просить зменшити розмір застави.

Вказує, що ризики не доведені прокурором, відповідні докази відсутні.

Також суд не врахував обставини наявності у обвинуваченого постійного місця проживання.

Крім того ОСОБА_8 має матір.

Щодо розміру застави, зазначає, що її розмір не може бути завідомо непомірним для нього.

В даній справі, на думку апелянта, обраний розмір застави є саме непомірним для обвинуваченого, оскільки на його утриманні перебуває мати.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачений положеннями ст. 199 КПК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, судом було належно досліджено дані про особу ОСОБА_8 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працевлаштований, військовослужбовець, неодружений, дітей на утриманні не має, з середньою-спеціальною освітою, має зареєстроване місця проживання.

Також районним судом при розгляді даного клопотання констатовано існування ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду.

Крім того суд констатував відсутність обставин, які б свідчили про зменшення вказаного ризику.

Також суд зазначив про відсутність існування ризиків передбачених п. 3,4 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні

Врахував суд і тяжкість кримінального правопорушення, я в якому обвинувачується ОСОБА_8 , обвинувачення пред`явлене за ч.5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Відтак, висновок суду про доведеність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою є неможливим.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

У рішенні від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Апеляційні доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме домашнього арешту, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки враховуючи встановлений судом ризик переховування від суду, такий запобіжний захід не буде запобігати встановленим у справі ризикам.

Належних відомостей про неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, сторона захисту не надала.

Доводи апелянта про можливість зменшення розміру застави, також не приймаються колегією суддів, з огляду на їх необгрунтованість.

На думку колегії суддів, саме застава в розмірі 161040 гривень буде запобігати спробам обвинуваченого переховуватись від суду.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 листопада 2023 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді