№ 207/6228/23
№ 1-кп/207/153/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000185 від 16.08.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючого середньою спеціальну освіту, військовослужбовця військової служби під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4 від 20.04.2022 ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі статут внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги,, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю та честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно ст.3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Проте солдат ОСОБА_5 являючись військовослужбовцем, всупереч зазначених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

Так, 23.07.2023 ОСОБА_5 , близько 15 години 00 хвилин, знаходився за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де з мотивів ревнощів у нього виник словесний конфлікт із дружиною, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, стоячи в повний зріст, обличчям до ОСОБА_9 , зробив замах кулаком лівої руки та наніс удар у праву скроню, далі не відходячи від неї наніс удар лобом в її лоб. Від даного удару потерпіла впала спиною на ліжко, ОСОБА_5 в свою чергу заліз ногами на ліжко, та наніс не менше п`яти ударів ногами по тулубу, придавив коліном правої ноги грудну клітину потерпілої, лівою рукою схопив за шию, та кулаком правої руки наніс не менше п`яти ударів по обличчю та голові. Після того, скинув потерпілу з ліжка на підлогу, сів обличчям до останньої на ліжко, та наніс не менше трьох ударів п`яткою правої ноги в область обличчя, та від останнього удару потерпіла втратила свідомість. Таким чином, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців, садна та рани на голові, крововиливів в склеру лівого ока, в слизові повік правого ока, слизові верхньої та нижньої губ, рани на слизовій верхньої губи, синців на шиї, синців та саден на тулубі та обох верхніх та нижніх кінцівках, ран на лівій верхній та лівій нижній кінцівках, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої протиправні дії з мотивів ревнощів, 24.07.2023 близько 16 години 00 хвилин, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, стоячи в повний зріст, обличчям до ОСОБА_9 , правою ногою наніс удар по тулубу, від даного удару потерпіла впала спиною на дитячий гардероб та підлогу. Схопивши потерпілу руками за ногу, почав тягнути її в сусідню кімнату, витягнувши потерпілу в гостьову кімнату, остання встигла підвестись, та ОСОБА_5 тримаючи в руках дерев`яну табуретку, стоячи обличчям до потерпілої, наніс їй удар табуреткою в область живота. Від удару ОСОБА_9 схопилась за живіт, а ОСОБА_5 в свою чергу штовхнув її спиною на ліжко та ніжкою табурету наніс не менше десяти ударів в область рук, ніг та тулуба. Захищаючись від вищевказаних ударів, потерпіла намагалась вибити ніжку табурету з рук, тоді ОСОБА_5 вкусив останню за праву руку. Отже, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців, садна та рани на голові, крововиливів в склеру лівого ока, в слизові повік правого ока, слизові верхньої та нижньої губ, рани на слизовій верхньої губи, синців на шиї, синців та саден на тулубі та обох верхніх та нижніх кінцівках, ран на лівій нижній кінцівках, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, 27.07.2023, близько 10 години 00 хвилин, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи словесний конфлікт з мотивів ревнощів, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, стоячи в повний зріст, обличчям до ОСОБА_9 , зробив замах правою ногою, та наніс удар ногою в область грудної клітини. Від даного удару потерпіла впала спиною на диван, ОСОБА_5 в свою чергу заліз ногами на диван, і стоячи над потерпілою наніс не менше шести ударів ногами по тулубу та обличчю. Після чого наніс не менше десяти ударів кулаками та долонями по обличчю, голові та тулубу. Отже ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців, садна та рани на голові, крововиливів в склеру лівого ока, в слизові повік правого ока, слизові верхньої та нижньої губ, рани на слизовій верхньої губи, синців на шиї, синців та саден на тулубі та обох верхніх та нижніх кінцівках, ран на лівій верхній та лівій нижній кінцівках, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Представник потерпілої в судовому засіданні пояснила, що потерпіла примирилась з обвинуваченим, не хоче, щоб той був покараний, претензій матеріального та морального характеру до нього не має, просить кримінальне провадження закрити, про що написала заяву.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаявся, пояснив, що примирився з потерпілою та теж просить закрити відносно нього кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Суд, заслухавши думку представника потерпілої, обвинуваченого, прокурора, які не заперечували проти заявленого клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Досудовим розслідуванням дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст.125 КК України, тобто спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Вивчивши клопотання потерпілої, про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із примиренням з обвинуваченим, з`ясувавши думку прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 , які вважали це клопотання обґрунтованим, маючим відповідну правову підставу та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Потерпіла просила звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та закрити кримінальне провадження відносно останнього на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням. Пояснила, що претензій матеріального та морального характеруи до обвинуваченого вона не має, шкода їй відшкодована, вони повністю примирились.

Обвинувачений клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.46 КК України, та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що він щиро покаявся у скоєному, відшкодував шкоду потерпілій, та вони досягли примирення.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, обвинувачений за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_5 підтримав подане до суду потерпілою ОСОБА_9 письмове клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього, звільнення його від кримінальної відповідальності, йому роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст. 46 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальні правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 та які згідно ст.12 КК України є кримінальними проступками, були вчинені ним вперше, обвинувачений раніше не судимий, потерпілою було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, яке обвинувачений підтримав та надав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуює на розуміння наслідків цього закриття.

Судом було з`ясовано, відповідно до вимог ч.2 ст.288 КПК України, думку представника потерпілої ОСОБА_9 , яка вважає за необхідне задовольнити заявлене нею клопотання у зв`язку з наявністю підстав й можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо необхідності задоволення клопотання та відсутності будь-яких перешкод для цього, суд вважає за можливе клопотання задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, в порядку ст.ст. 284-288 КПК України, із закриттям даного кримінального провадження щодо нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 287, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження № 0000185 від 16.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1