Справа № 643/1183/18
Провадження № 1-в/643/39/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22 лютого 2018 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначає, що 31.01.2020 року до Основ?янського районного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно громадянина ОСОБА_4 для виконання надійшла ухвала Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року.

03.02.2020 року ОСОБА_4 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 07.02.2020 року. Засуджений ОСОБА_4 до органу пробації не з?явився, причини неявки не повідомив.

10.02.2020 року відносно засудженого ОСОБА_4 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого невідоме та направлені відповідні запити.

Згідно повідомлення Основ?янського ВП ГУНП в Харківській області від 22.04.2020 року ОСОБА_4 оголошено у розшук від 17.04.2020 без зазначення номеру ОРС.

За період перебування на обліку засуджений ОСОБА_4 не вчинив нового правопорушення, що підтверджується вимогою УАП ГУ НІ в Харківській області від 02.10.2023 року.

Вищевикладене свідчить про те, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв?язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку на підставі ч. 1 ст. 80 КК України правові перешкоди відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України просить розглянути питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно громадянина ОСОБА_4 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення подання не заперечував.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про час і день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Основ?янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Подання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути подання без участі представника органу пробації та інших осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що подання органу пробації підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 22.02.2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 22.02.2018 року набрав законної сили 27.03.2018 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року замінено засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 22.02.2018 року на покарання у виді громадських на строк 50 (п`ятдесят) годин.

31.01.2020 року до Основ?янського районного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно громадянина ОСОБА_4 до виконання надійшла ухвала Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року.

03.02.2020 року ОСОБА_4 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 07.02.2020 року. Проте, засуджений ОСОБА_4 до органу пробації не з?явився, причини неявки не повідомив.

10.02.2020 року відносно засудженого ОСОБА_4 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого невідоме та направлені відповідні запити.

Так, 26.03.2020 року до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області було направлено клопотання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

Згідно повідомлення Основ?янського ВП ГУНП в Харківській області від 22.04.2020 року ОСОБА_4 оголошено у розшук 17.04.2020 року, проводяться заходи направленні на встановлення місцезнаходження останнього, про подальший рух розшукових заходів буде додатково проінформовано.

За період перебування на обліку засуджений ОСОБА_4 не вчинив нового правопорушення, що підтверджується вимогою УАП ГУ НІ в Харківській області від 02.10.2023 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15, зазначеного у постанові від 24 грудня 2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Московського районного суду м. Харкова від 22.02.2018 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, та за період перебування на обліку засуджений ОСОБА_4 не вчинив нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУ НП в Харківській області від 02.10.2023 року, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним вище, суд вважає, що дане подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22.02.2018 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., звільнити від призначеного за даним вироком покарання, відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя - ОСОБА_1