ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1774/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/394/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.277 КК України
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою неповною освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 29.07.2005 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;

- 05.10.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 18.02.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 19.07.2017 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 25.01.2018 Чугуївським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України до позбавлення волі строком на 6 років, звільнився 09.08.2021 після закінчення відбування призначеного покарання;

засуджений за:

- ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 277 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначено остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

засуджений за:

- ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 277 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначено остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 3-х років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 03.09.2022 приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попереднього змовою та в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Указу Президента України № 341 від 22.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022», умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули разом на залізничний перегон між станціями «Лосєво-Рогань», 22 км, пікет №8, що розташований по проспекту Героїв Харкова в м. Харкові, де переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу за допомогою мотузки із синтетичної тканини, дерев`яної палиці довжиною 4 м з ізольованим кінцем, ножиць по металу зрізали з обох кінців контактний провід марки МФ-100 довжиною 560 м., вартістю 115464 грн. 33 коп., несучий трос марки М-120 довжиною 140 м, вартістю 33574 грн. 36 коп., несучий трос марки ПБСМ-70 довжиною 140 м., вартістю 210 грн. 50 коп., всього загальною вартістю 149249 грн. 19 коп., що були закріплені на залізобетонних опорах, розміщених вздовж залізничного шляху. Однак, з причин, що не залежали від волі обвинувачених, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки були затримані охоронцями відомчої воєнізованої охорони Регіональної філії «Південна залізниця» AT «Українська залізниця».

Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розуміючи протиправний характер вказаних вище дій, передбачаючи можливі подальші суспільно небезпечні наслідки, свідомо припускаючи, але не бажаючи їх настання, зрізавши, за обставин вказаних вище, контактний провід та несучий трос, що були закріплені на залізобетонних опорах, розміщених вздовж залізничного шляху, порушили нормальну роботу залізничного транспорту, тобто унеможливили залізничне сполучення, створили небезпеку для життя та здоров`я людей, завдали шкоди економічній безпеці, обороноспроможності та державній безпеці України.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати у зв`язку з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду. Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В апеляційних доводах вказує, що судом першої інстанції не встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, внаслідок порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

В апеляційний скарзі з доповненнями прокурор просить вирок скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_10 внаслідок м`якості та істотним порушенням кримінального процесуального закону, а саме ст. 349 та ст. 374 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисту, захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційні скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги обвинувачення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зазначивши, що згодні з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, в тому числі, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист.

Статтею 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Наведені вище норми кримінального процесуального закону районним судом при розгляді кримінального провадження та ухваленні рішення по справі належним чином не виконано.

Як вбачається з відомостей судового провадження, судовий розгляд в суді першої інстанції по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 277 КК України провадився на підставі норм ч. 3 ст. 349 КПК України - у спрощеному порядку дослідження доказів.

При цьому, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що не зрізали електричних проводів залізниці, а підібрали їх, оскільки вони лежали пошкодженими на землі, інші докази їх винуватості суд не досліджував.

Таким чином, судом першої інстанції не виконано вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України в частині з`ясування правильності та повноти розуміння ОСОБА_10 та ОСОБА_11 змісту фактичних обставин обвинувачення.

Неналежне з`ясування процесуальної позиції обвинувачених під час судового розгляду, відсутність у мотивувальній частині вироку змісту їх показань - свідчить про недотримання судом вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вказане свідчить про порушення судом вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, мотивувальна частина вироку не містить змісту фактичних показань обвинувачених стосовно обставин події інкримінованого їм злочину.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що зазначене свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме ч. 3 ст. 373 КПК України, щодо змісту вироку.

Встановлене істотне порушеннями вимог кримінального процесуального закону згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Оскільки відповідно до згаданої вище ст. 404 КПК України апеляційна інстанція позбавлена можливості виправити допущене судом першої інстанції порушеннями вимог кримінального процесуального закону то відповідно до загальних засад кримінального провадження встановлений ст. ст. 7, 9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У зв`язку зі скасуванням вироку за процесуальними порушеннями, згідно з ч. 2 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції не може розглянути та дати оцінку апеляційним доводам прокурора про невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого ОСОБА_10 , неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, але ці апеляційні доводи можуть бути враховані судом при новому розгляді кримінального провадження.

Під час нового судового розгляду суду необхідно вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, дати належну оцінку зібраним доказам, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ч. 2 ст. 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 січня 2023 року стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді