Провадження №: 1-кс/755/4142/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2023 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001943 та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2023 року до Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001943.

Відповідно до ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого - слідчого суддю ОСОБА_1 та передано їй матеріали 26.12.2023 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 20.12.2023 року до Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві надійшов рапорт від ДОП Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що під час перевірки санітарних норм та дотримання вимог у громадському закладі спільно з ДОП Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 та з держспоживслужбою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м.Київ, вул.Івана Миколайчука, 4, заклад ринок «Березняки», було виявлено працівника прилавку на ринці, який представився як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на прохання працівників РДА Дніпровського району у м.Києві надав для перевірки особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_1 на власне ім`я, видану КНП «КДЦ» Шевченківського району м.Києва при перевірці якої було виявлено ознаки підробки (ЄО 61571 від 20.12.2023).

Так, 20.12.2023 року, відповідно до ч.3 ст.237 КПК України, дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 за адресою: м.Київ, вул.Івана Миколайчука, 4, територія ринку «Березняки», було проведено огляд місця події у присутності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого виявлено особисту медичну книжку 2 серії ААВ № 966767, видану на ім`я останнього, яку в подальшому було вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету №WAR1148175.

На думку органу досудового розслідування, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказана медична книжка може бути предметом кримінального правопорушення і на ній можуть міститись сліди його вчинення, а також дають можливість припускати можливість вчинення інших предикатних злочинів, зокрема пособництво у вчинені кримінального проступку, чи інших, перевірка та дослідження яких є обов?язком органу досудового розслідування.

Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені на стадії досудового розслідування виникла необхідність забезпечення арешту та вилучення особистої медичної книжки 2 серії ААВ №966767, виданої на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками підробки, з метою з?ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, які можуть бути використані органом досудового розслідування як доказ у вказаному кримінальному провадженні, для встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

20.12.2023 року дізнавачем відділу дізнання Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ст. лейтенантом поліції ОСОБА_8 , в порядку статті 98 КПК України, було винесено постанову про визнання речових доказів, якою особисту медичну книжку 2 серії ААВ №966767, видану на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку було вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету WAR 1148175, було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження майна, що стало предметом доказування вчиненого кримінального правопорушення, а також з метою подальшого збереження вилучених об`єктів з метою виявлення, вилучення, дослідження, перевірки й оцінюванні слідів кримінального правопорушення та інших речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що, на думку прокурора, в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було використане під час вчинення кримінального правопорушення, а також є речовим доказом, з метою подальшого проведення експертного дослідження проведення відповідних судових експертиз з метою формування подальшої доказової бази для доведення вини особи та подальшого притягнення до кримінальної відповідальності, прокурор просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання була належним чином повідомлена, надіслала на адресу суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду клопотання без її участі, просила задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 20.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (кримінальне провадження №0001943).

Клопотання подано прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою дізнавача відділу дізнання Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 від 20.12.2023 року, особисту медичну книжку 2 серії ААВ №966767, видану на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку було вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету WAR 1148175, було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні прокурора, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.98, 167, 170-175, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001943 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 20.12.2023 року за адресою: м.Київ, вул.Івана Миколайчука, 4, територія ринку «Березняки», а саме: особисту медичну книжку 2 серії НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку було вилучено та поміщено до спеціального сейф-пакету WAR1148175, шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування та вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Копію ухвали направити для відома власнику майна та прокурору.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1