Справа № 944/284/24
Провадження №1-кс/944/71/24
24.01.2024 рокум.Яворів
На обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_6 у 2008 році перебуваючи на посаді голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області, будучи службовою особою, вчинив неналежне виконання службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого було завдано істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, за наступних обставин.
У своїй службовій діяльності ОСОБА_6 , як представник влади, повинен керуватись Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні» , а також іншими нормативними актами України.
Згідно ст. 12 цього Закону, голова сільської ради є посадовою особою органу місцевого самоврядування.
Обіймаючи посаду голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району, ОСОБА_6 здійснював функції пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, тобто, згідно п.1 примітки до ст.364 КК України, був службовою особою.
Всупереч окресленим вимогам законодавства, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району, будучи службовою особою, у 2008 році, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на своєму робочому місці в адміністративному приміщенні Наконечнянської сільської ради Яворівського району, що за адресою с. Наконечне Друге Яворівського району Львівської області, вчинив службову недбалість, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, яка виразилося у тому, що він маючи реальну можливість перевірити достовірність внесених даних щодо площі земельної ділянки переданої рішенням сесії Наконечнянської сільської ради Яворівського району №298 від 23.01.2006 у власність ОСОБА_5 для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель в с. Наконечне Перше Яворівського району Львівської області, згідно якого площа вказаної ділянки становила 0,20 га, натомість завірив власним підписом та скріпив відтиском печатки Наконечнянської сільської ради Яворівського району копію рішення №298 від 23.01.2006, яким передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0.25 га для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель в с. Наконечне Перше Яворівського району Львівської області.
В подальшому, ОСОБА_6 зазначене рішення було видано ОСОБА_5 на підставі якого остання виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №515499 від 04.06.2008. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_7 з комунальної власності незаконно вибула у приватну власність ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,05 га, ринкова вартість якої на момент передачі у власність становила 31 000 гривень (тридцять одну тисячу гривень), що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам на вказану суму.
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у 2008 році перебуваючи на посаді голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області, будучи службовою особою, вчинив неналежне виконання службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого було завдано істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, за наступних обставин.
У своїй службовій діяльності ОСОБА_6 , як представник влади, повинен керуватись Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні» , а також іншими нормативними актами України.
Згідно ст. 12 цього Закону, голова сільської ради є посадовою особою органу місцевого самоврядування.
Обіймаючи посаду голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району, ОСОБА_6 здійснював функції пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, тобто, згідно п.1 примітки до ст.364 КК України, був службовою особою.
Всупереч окресленим вимогам законодавства, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді голови Наконечнянської сільської ради Яворівського району, будучи службовою особою, у 2008 році, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на своєму робочому місці в адміністративному приміщенні Наконечнянської сільської ради Яворівського району, що за адресою с. Наконечне Друге Яворівського району Львівської області, вчинив службову недбалість, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, яка виразилося у тому, що він маючи реальну можливість перевірити достовірність внесених даних щодо площі земельної ділянки переданої рішенням сесії Наконечнянської сільської ради Яворівського району №233 від 04.08.2005 у власність ОСОБА_4 для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель в с. Наконечне Перше Яворівського району Львівської області, згідно якого площа вказаної ділянки становила 0,12 га, натомість завірив власним підписом та скріпив відтиском печатки Наконечнянської сільської ради Яворівського району копію рішення №233 від 04.08.2005, яким передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0.20 га для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель в с. Наконечне Перше Яворівського району Львівської області.
В подальшому, ОСОБА_6 зазначене рішення було видано ОСОБА_4 на підставі якого останній виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №448748 від 13.08.2008.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_7 з комунальної власності незаконно вибула у приватну власність ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,08 га, ринкова вартість якої на момент передачі у власність становила 49 600 гривень (сорок дев`ять тисяч шістсот гривень), що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні службової недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. (в редакції, яка була чинною на момент вчинення злочину).
Заступник начальника СВ Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Перевіривши доводи клопотання, додані до нього матеріали на підтвердження підстав для накладення арешту, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із ч. ч. 1, 2, 5 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Перевіривши клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя вважає, що воно подано з додержанням вимог встановлених ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно ч. 2 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на наведене вище, з метою збереження майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, необхідністю проведення експертиз в межах кримінального провадження, а також враховуючи, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на майно, яке може мати суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України, доводи слідчого є обґрунтованими і відповідають потребами досудового слідства, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 кримінального процесуального кодексу України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Тобто, після проведення процесуальних дій в кримінальному провадженні, власник майна може подати клопотання про скасування арешту майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Керуючись ст. ст. 170 -174 КПК України, слідчий суддя

Клопотання задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її підписання.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1