н/п 1-кс/953/515/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001195 від 14.10.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м.Харкова, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, який офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001195 від 14.10.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14.10.2023 о 15.31 годині ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем "Nissan Note", р.н. НОМЕР_1 рухався по вул. Шевченко у м. Харкові, зі сторони вул.Героїв Праці в напрямку вул. Матюшенко. Рухаючись у вказаному напрямку в районі буд.№ 327 по вул.Шевченко виконуючи маневр повороту ліворуч на регульованому перехресті, проявив неуважність та не переконався в безпеці такого маневру, крім того не надав перевагу у русі зустрічному транспорту, ігноруючи вимоги правил дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

2.3.Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

10.4. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю,

рухаючись зі швидкістю 20 км/год. здійснив маневр ліворуч та виїхав на зустрічну смугу, де не надав перевагу у русі зустрічному транспорту, а саме мотоциклу BMW «F800» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який керуючи технічно справним мотоциклом, рухався в зустрічному напрямку зі сторони вул. Матюшенко в напрямку вул. Героїв Праці, в результаті чого сталось зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті чого водій мотоциклу ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких в подальшому помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №10-12/2644-Дм/23 від 29.11.2023, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме: сукупну травма тіла яка супроводжувалась переломами кісток скелета та ушкодженням внутрішніх органів, яка в подальшому ускладнилась крововтратою, що і стало безпосередньою причиною смерті.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № КСЕ-19/121-23/24478 від 07.12.2023, дії водія ОСОБА_5 перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками що наступили.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_8 .

Слідчий вказує, що суспільно небезпечні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виразилися в тому, що він 14.10.2023 о 15.31 годині керуючи технічно справним автомобілем "Nissan Note" р.н. НОМЕР_1 рухався по вул. Шевченко у м. Харкові, зі сторони вул. Героїв Праці в напрямку вул. Матюшенко. Рухаючись у вказаному напрямку в районі буд. № 327 по вул. Шевченко виконуючи маневр повороту ліворуч на регульованому перехресті, проявив неуважність та не переконався в безпеці такого маневру, крім того не надав перевагу у русі зустрічному транспорту, ігноруючи вимоги правил дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, рухаючись зі швидкістю 20 км/год. здійснив маневр ліворуч та виїхав на зустрічну смугу, де не надав перевагу у русі зустрічному транспорту, а саме мотоциклу BMW «F800» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який керуючи технічно справним мотоциклом, рухався в зустрічному напрямку зі сторони вул. Матюшенко в напрямку вул. Героїв Праці, в результаті чого сталось зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті чого водій мотоциклу ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких в подальшому помер.

27.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що спричинили смерть потерпілому ОСОБА_8 ..

На думку органу досудового розслідування, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 години до 07.00 години ранку наступного дня, з метою запобігання ризикам, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, що свідчить про ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання спробам особи переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні у органу досудового розслідування, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 години до 07.00 години ранку наступного дня.

Також сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, доцільним є покладання на підозрюваного таких, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України та паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту у судовому засіданні прохала слідчу суддю клопотання сторони обвинувачення задовольнити часткова та обрати підозрюваному більш м"який запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання, з огляду на те, що підозрюваний у повному обсязі визнає повідомлену йому підозру та в добровільному порядку, до повідомленя про підозру, відшкодував потерпілому задану як матеріальну, так і моральну шкоду, про що мається відповідна заява потерпілого.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 14.10.2023 за №0001195, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.286 КК України внесені до ЄРДР 14.10.2023 за фактом того, що 14.10.2023, приблизно о 15.30 в районі буд. 327 по вулиця Шевченка 327 м.Харкова, сталося зіткнення автомобілю "Nissan Note", р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та мотоциклу BMW F800 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та загинув на місці події, водій та пасажирка автомобілю "Nissan Note", р.н. НОМЕР_1 доставлені до лікарні, з різним ступенем тілесних ушкоджень.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 о 14 годині 45 хвилин 27 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001195 від 14.10.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_8 . Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 права підозрюваного оголошені та роз`яснені 27.12.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувався останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно статті 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 стаття 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_8 .

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудною особою, яка досягла 16-річного віку. Підозрюваний не працевлаштований.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даних, які містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.10.2023; висновків експерта №10-12/2644-Дм/23 від 29.11.2023 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ; даних, які містяться у протоколі огляду предмету (цифрового носія з відеозаписами) від 17.10.2023; висновків експерта №СЕ-19/121-23/24487-ІТ від 17.11.2023 за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи; висновків експерта №КСЕ-19/121-23/24478 від 07.12.2023 за результатами проведення комплексної судової автотехнічної експертизи, експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи; висновків експерта №24477 від 23.11.2023 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи; висновків експерта №24481 від 23.11.2023 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи.

Крім того, слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_10 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та дослідження їх судом.

Згідно з вимогами статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частина 2 статті 181 КПК України).

Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 частини 1 статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчою суддею встановлено дані щодо особи підозрюваного, який одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий.

Дослідивши в сукупності докази, а також дані щодо особи підозрюваного, слідча суддя прийшла до висновку, що прокурор довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з домашнім арештом не буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

За викладених у сукупності обставин, слідча суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

З огляду на те, що стороною обвинувачення доведено неможливості застосування до підозрюваним іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення в повному обсязі.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період часу з 22-00 години до 07-00 години ( (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози) за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду в межах строку досудового розслідування, на 40 (сорок) днів до 25 лютого 2024 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд за кордон і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

Встановити строк дії ухвали до 25.02.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1