Провадження № 1-кс/752/9864/23
У Х В А Л А

01 грудня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , перевіривши клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001150 від 03.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт у кримінальному провадженні №0001150 від 03.10.2023 на 10 бронеавтомобілів.

Клопотання обґрунтоване наступним.

У провадженні СУ ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001150 від 03.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту з метою збереження речових доказів, а саме 10 бронеавтомобілів із наступними ідентифікаційними ознаками: № шасі НОМЕР_1 (М1123 - 2004 року), № шасі НОМЕР_2 (М 1165 - 2005 року), № шасі НОМЕР_3 (М1165 А1 - 2008 року), № шасі НОМЕР_4 (М1165А1 - 2004), № шасі НОМЕР_5 (М1167 - 2006 року), № шасі НОМЕР_6 (М1152 - 2006 року), № шасі НОМЕР_7 (М1165 - 2006 року), № шасі НОМЕР_8 (М1152 А1 - 2006 року), № шасі НОМЕР_9 (М1152 А1 - 2006 року), № шасі НОМЕР_10 (М1152 - 2006 року), до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення та проведення необхідних слідчих дій.

Прокурор у клопотанні посилається на те, що постановою слідчого від 18.10.2023 року бронеавтомобілі: № шасі НОМЕР_1 (М1123 - 2004 року), № шасі НОМЕР_2 (М 1165 - 2005 року), № шасі НОМЕР_3 (М1165 А1 - 2008 року), № шасі НОМЕР_4 (М1165А1 - 2004), № шасі НОМЕР_5 (М1167 - 2006 року), № шасі НОМЕР_6 (М1152 - 2006 року), № шасі НОМЕР_7 (М1165 - 2006 року), № шасі НОМЕР_8 (М1152 А1 - 2006 року), № шасі НОМЕР_9 (М1152 А1 - 2006 року), № шасі НОМЕР_10 (М1152 - 2006 року) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001150.

Вивчивши зміст клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у органу досудового розслідування виникла необхідність арешту майна у даному кримінальному провадженні з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор в клопотанні вказує на необхідність накладення арешту на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не надає постанову про визнання зазначеного майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про повернення клопотання прокурору, оскільки зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001150 від 03.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1