Справа № 145/1704/23
Провадження №11-кп/801/130/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.06.2023 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

26.08.2023, близько 21:00 год, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні житлового будинку ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_1 , розпочав словесну суперечку із останнім, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через дружину ОСОБА_8 .

Під час вказаної суперечки ОСОБА_8 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення шкоди здоров'ю останньому, завдав один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, від чого останній впав на підлогу.

Внаслідок вищезазначених протиправних дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_9 отримав згідно з висновком судово-медичної експертизи № 55 від 01.09.2023 тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани в тім`яній ділянці голови та садна в ділянці лівої скроні, які за свої характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.06.2023 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито та звільнено його від кримінальної відповідальності в зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, в якій вказує, що не оспорює правильність кваліфікації вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України, однак вважає, що ухвала суду стосовно нього підлягає зміні на підставі ст. 412 КПК України через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Прокурор посилається на безпідставне звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подія кримінального правопорушення, кримінально-правова оцінка діянь, а також рішення суду про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч. 1 ст. 404 КПК ухвала суду в цій частині не переглядалась.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вказаним вимогам закону ухвала суду не відповідає в частині звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Якщо обставини, передбачені, зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України, дійшов правильного висновку про необхідність його закриття на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки потерпілий ОСОБА_9 відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Разом з цим, суд безпідставно застосував положення п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та зазначив у мотивувальній і резолютивній частині ухвали не тільки про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , але і про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Поза увагою суду залишилося те, що підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України (ч. 1 ст. 44 КК України) і відмова потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення не належить до таких підстав.

У ході судового розгляду не встановлено будь-яких передбачених Кримінальним кодексом України підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає зміні через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.06.2023 змінити.

З мотивувальної та резолютивної частини ухвали виключити вказівки про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та про застосування положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення. Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4