Справа №127/4499/18
Провадження №1-кп/127/202/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Вінницької області Вінницького району с. Комарів, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, на утриманні має неповнолітню дитину, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 09.06.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 187 КК України до 244 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджена вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Вказаний вирок 17 жовтня 2017 року набув законної сили.

28.11.2017 ОСОБА_4 з`явилася до Вінницького міськрайонного відділу з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, де їй було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також вона була попереджена, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що в цей же день вона надала відповідну підписку. Після чого, ОСОБА_4 надано направлення в Міське комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора № 7», для відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно наказу № 195 начальника МКП «ЖЕК № 7» від 28 листопада 2017 року ОСОБА_4 з 29 листопада 2017 року прийнято на відбування 224 годин громадських робіт, тривалістю робочого дня 4 години на день. Із вказаним наказом та правилами техніки безпеки ОСОБА_4 була ознайомлена 28 листопада 2017 року, про що поставила свої підписи на даному наказі.

З 29.11.2017 по 30.11.2017 ОСОБА_4 відпрацювала 8 годин громадських робіт.

Після чого з 01 грудня 2017 року ОСОБА_4 на відпрацювання громадських робіт до МКП «ЖЕК № 7» жодного разу не з`явилася, у зв`язку з чим 09 січня 2018 року інспектором Вінницького міськрайонного відділу з питань пробації ЦЗМУ з питань ВКП та пробації Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 викликано до органу пробації, де остання надала письмові пояснення та була попереджена про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Однак, в подальшому, ОСОБА_4 до відпрацювання громадських робіт не приступила, та не надала відповідних документів, що підтверджують поважність причини невиходу на відпрацювання громадських робіт.

Незважаючи на неодноразові попередження про наслідки ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 без поважних причин, починаючи з 06 грудня 2017 року умисно ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме не з`являється до МКП «ЖЕК № 7» на відпрацювання громадських робіт, тим самим не виконує встановлені обов`язки та порушує порядок і умови відбування покарання. Станом на 22 лютого 2018 року невідбута частина покарання ОСОБА_4 складає 216 годин громадських робіт.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи спільно з ОСОБА_6 08.09.2020 в період часу з 14:00 год. по 17:00 год. в квартирі АДРЕСА_3 , в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 , де вони спільно розпивали алкогольні напої, на тумбі у ванній кімнаті побачила мобільний телефон марки «LG» моделі «D855 G3» білого кольору, належний ОСОБА_7 .

Маючи умисел, спрямований на викрадення чужого телефона та реалізуючи його, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, таємно, з метою власного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків для власника, у невстановлений час шляхом вільного доступу, взяла із приміщення ванної кімнати, вказаної квартири, мобільний телефон марки «LG» моделі «D855 G3 Gb Silk White», вартістю згідно висновку експерта Вінницького відділення ВВ КНДІСЕ № 6642/20-21 від 29.09.2020 1375,00 грн. та з викраденим залишила місце вчинення злочину.

В подальшому викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1375,00 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи спільно з ОСОБА_8 09.09.2020 в період часу з 16:00 год по невстановлений час у квартирі АДРЕСА_3 , в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 , де вони спільно розпивали алкогольні напої, в коридорі квартири помітила належний останньому велосипед торгової марки «Radon» моделі «ZR team only» із закритою рамою і в неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою власного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків для власника, ОСОБА_4 , переконавшись, що за її діями ніхто, в тому числі власник квартири, не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрала з вищезазначеної квартири велосипед торгової марки «Radon» моделі «ZR team only» з закритою рамою вартістю згідно висновку експерта ВВ КНДІСЕ № 7401/20-21 від 05.11.2020 на момент вчинення кримінального правопорушення 09.09.2020 9744,00 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 вищезазначений велосипед винесла за межі квартири та в подальшому здала під заставу до ломбарду «Заставно - Кредитний Дім», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, буд. 37, приміщення 77.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 9744,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачена свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялася, визнала фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням, суд, вважає за можливе обмежитись допитом обвинуваченої та потерпілого щодо міри покарання.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень визнала повністю, при обставинах викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялася та пояснила, що в 2017 році її було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 244 годин громадських робіт. 28.11.2017 вона з`явилася до Вінницького міськрайонного відділу з питань пробації, де їй було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також вона була попереджена, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України та надано направлення в МКП «ЖЕК № 7», для відбування покарання у виді громадських робіт. Наступного дня вона з`явилась в МКП «ЖЕК № 7», де її було прийнято на відбування громадських робіт. З 29.11.2017 по 30.11.2017 вона відпрацювала 8 годин громадських робіт. Після цього, з 01.12.2017 вона на відпрацювання громадських робіт до МКП «ЖЕК № 7» більше не з`являлася. Крім того, 08.09.2020 перебуваючи спільно з ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_3 , в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 , де вони спільно розпивали алкогольні напої, на тумбі у ванній кімнаті побачила виключений мобільний телефон. Після чого, шляхом вільного доступу, взяла вказаний мобільний телефон, поклала собі в карман та з викраденим пішла з квартири. В подальшому, вона добровільно віддала вказаний телефон працівникам поліції. Наступного дня 09.09.2020 вона знову прийшла до свого знайомого ОСОБА_7 , де вони спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спільно розпивали алкогольні напої. В цей час, в коридорі квартири вона помітила велосипед та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу винесла вищевказаний велосипед за межі квартири та в подальшому здала під заставу до ломбарду «Заставно - Кредитний Дім». У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо її не карати. Також зазначила, що в 2022 році вона повністю відпрацювала призначене їй покарання у виді громадських робіт.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду не з`явився, однак від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Щодо міри покарання, покладається на розсуд суду.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 , повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 по епізоду крадіжки мобільного телефону ОСОБА_7 , вчиненої 08.09.2020, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 по епізоду крадіжки велосипеду ОСОБА_7 , вчиненої 09.09.2020, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні судом досліджені докази, що характеризують ОСОБА_4 , а саме:

- характеристика видана начальником МКП «ЖЕК № 7» № 26 від 14.02.2018 згідно якої, ОСОБА_4 за місцем реєстрації характеризується позитивно;

- характеристика видана начальником МКП «УК «Господар Люкс» № 454 від 09.10.2020 згідно якої, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно;

- довідка з КП ВОНД «Соціотерепія» відповідно до якої, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в даній установі не перебуває;

- довідка з КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» відповідно до якої, ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні з 26.02.2000 по 28.02.2000 з діагнозом: «Адаптаційна реакція із змішаним розладом емоцій та поведінки». На обліку не перебуває;

- копія вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2017 відносно ОСОБА_4 .

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає повне визнання винуватості, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є рецидив злочину.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченій покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, пост кримінальну поведінку ОСОБА_4 , а саме те, що ОСОБА_4 06.12.2022 знята з обліку у зв`язку з відбуттям громадських робіт в повному обсязі, що підтверджується довідкою, виданою ВМВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, особу обвинуваченої, а саме те, що ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, приймає до уваги її вік, стан здоров`я, сімейні обставини, а саме те, що на її утриманні перебуває неповнолітня дитина 2012 р.н., наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно досудової доповіді складеної ВМВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області на ОСОБА_4 , виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченої, а також попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкцій відповідних статей.

Відповідно до ст. 75 КК України, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, особу винуватої та інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї певні обов`язки, із застосуванням ст. 76 КК України.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду слід зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме один день її затримання згідно протоколу 25.01.2022.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ судово-товарознавчих експертиз № 6642/20-21 від 29.09.2020, № 7046/20-21 від 20.10.2020; № 7401/20-21 від 05.11.2020 покласти на обвинувачену, оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчинених нею кримінальних правопорушень.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 337, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України та ст.ст. 63, 65, 72, 75, 76, 185, 389 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно вимог п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення 25.01.2022, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути із засудженої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення ВВ КНДІСЕ судово-товарознавчих експертиз № 6642/20-21 від 29.09.2020, № 7046/20-21 від 20.10.2020; № 7401/20-21 від 05.11.2020 в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 08 коп.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2023 на майно, належне ОСОБА_7 , яке 22.09.2020 вилучено у ОСОБА_4 в ході проведення огляду місця події в приміщенні службового кабінету № 213 за адресою: м. Вінниця вул. Пирогова, 4, а саме на: мобільний телефон марки «LG» моделі «D855» в корпусі білого кольору, об`ємом пам`яті 32 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_1 , квитанцію з ломбарду «Заставно-Кредитний Дім» № 539-20004321» скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: квитанцію з ломбарду «Заставно-Кредитний Дім» № 539-20004321», яку вилучено та поміщено до спец/пакету НПУ SUD 1056007, опечатано та скріплено підписами понятих та слідчого, переданий на зберігання, згідно квитанції № 2932, до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «LG» моделі «D855» в корпусі білого кольору, об`ємом пам`яті 32 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ SUD1056006, опечатано та скріплено підписами понятих та слідчого, переданий на зберігання, згідно квитанції № 2932, до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_7 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: