Справа №672/1023/23
Провадження №1-кп/672/60/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку кримінальне провадження, внесене 09 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000419 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, на утриманні одна неповнолітня дитина, син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2023 року близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля вхідних дверей будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , розпочав словесну суперечку з ОСОБА_4 .. Під час суперечки ОСОБА_6 на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання, кулаком правої руки умисно наніс один удар в область лівого ока ОСОБА_4 ..

За вказаних вище обставин ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу верхньої повіки лівого ока, садна шкіри зовнішньої частини лівої брови, садна шкіри в ділянці зовнішнього кута лівого ока, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю та пояснив, що 08 серпня 2023 року ОСОБА_4 разом з іншими двома місцевими мешканцями пиляли гілки, які впали та пошкодили паркан домоволодіння, де живе обвинувачений. Мати ОСОБА_6 , побачивши пошкодження, пішла до ОСОБА_4 з проханням відновити паркан. В цей час ОСОБА_6 знаходився неподалік від місця їх зустрічі та чув розмову між ОСОБА_4 та матір`ю. Потерпілий грубо розмовляв з його матір`ю, висловлювався нецензурною лайкою. Почувши розмову і побачивши, що мама розхвилювалася та погано себе почуває, він пішов додому ОСОБА_4 щоб пред`явити вимоги по відновленню паркана. Наміру бити не мав, однак через поведінку ОСОБА_4 не стримався і вдарив його, про що дуже жалкую. Цивільний позов не визнає, так як не вважає, що потерпілому спричинена моральна шкода.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 08 серпня 2023 року він був ініціатором зрізати гілки дерев, які розрослися та чіпляли електролінії. Так як він раніше працював електриком, то знав як знеструмлювати електромережу. Сам він гілки не зрізав, цим займалися інші хлопці, а він тільки відключив світло. Через погані погодні умови він повернувся додому, по дорозі зустрівши мати ОСОБА_6 та посварившись з нею через претензії. Вдома він почув, що хтось прийшов, включив на мобільному телефоні диктофон та відчинив двері. За порогом знаходився ОСОБА_6 , який почав на нього лаятися і вдарив кулаком правої руки в область лівого ока. Вважає, що через отриману травму в нього погіршився стан здоров`я. Просить притягти ОСОБА_6 до відповідальності згідно діючого законодавства та стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в розмірі 5 тисяч гривень.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї провини, допиту потерпілого, судом було досліджено письмові докази та матеріали, які є допустимими та належними.

Так матеріалами справи підтверджено факт відкриття кримінального провадження за заявою потерпілого ОСОБА_4 , з зазначенням обставин події.

Також судом досліджено:

-протокол прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 09.08.2023;

- протокол огляду предметів від 16.08.2023 відповідно до якого оглянуто медичну картку надану 16.08.2023 потерпілим ОСОБА_4 та оптичний диск з записом конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;

- ксерокопії медичної картки потерпілого ОСОБА_4 із відповідними записами лікаря травматолога від 09.08.2023, лікаря невролога від 10.08.2023 та лікаря окуліста від 16.08.2023, з яких вбачається спричинення потерпілому тілесних ушкоджень;

- висновок судово-медичного експерта №432 від 16.08.2023, згідно якого у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу верхньої повіки лівого ока, садна шкіри зовнішньої частини лівої брови, садна шкіри в ділянці зовнішнього кута лівого ока, які виникли не менш як від однієї дії тупого, твердого предмету, яким міг бути кулак руки сторонньої людини, та йому подібні предмети, не являються характерними для їх виникнення при падінні ОСОБА_4 із висоти власного зросту, та ударі об тупі тверді предмети, по строку свого виникнення можуть відповідати 08.08.2023, тобто до моменту звернення ОСОБА_4 за медичною допомогою в КНП «Городоцька МБЛ» 09.08.2023, що могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення даної СМЕ і під експертним ОСОБА_4 , по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасного розладу здоров`я, та мають незначні, скороминучі наслідки.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання недопустимим одного з доказів, а саме аудіо запис, наданий потерпілим, зроблений ним за допомогою мобільного телефону.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року фактичні дані про скоєння злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні) фото-, кіно-, відео-, звукозаписи, або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і ззовні.

При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього та подані в порядку, передбаченому частиною другою статті 66 Кодексу, необхідно враховувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних.

Обставини справи свідчать про те, що потерпілий ОСОБА_4 не міг передбачити, що відносно нього буде скоєне правопорушення і відповідно зроблений ним запис має випадковий характер, не був спрямований на фіксацію кримінального проступку. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає аудіо запис, наданий потерпілим ОСОБА_4 , який був зроблений ним за допомогою мобільного телефону під час виникнення конфлікту є допустимим доказом.

Сукупність показань потерпілого, обвинуваченого та письмових доказів свідчить про об`єктивність та достовірність встановлених обставин.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, а саме, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що відповідно до ст.12 КК України вчинене кримінальне правопорушення класифікується як кримінальний проступок, особу винного, раніше судимого, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2006 перебуває під спостереженням у лікаря-психіатра, є учасником програми замісної терапії, інвалідом 3 групи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов згідно якого останній просить стягнути із ОСОБА_6 5 000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати. зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини спричинення шкоди здоров`ю потерпілому , суд враховує, що спричинення шкоди відбулось умисно, потерпілому спричинені легкі тілесні ушкодження.

Суд, враховуючи глибину душевних страждань потерпілого ОСОБА_4 , що завданим кримінальним правопорушення йому завдано фізичного болю, унаслідок тілесних ушкоджень завдано душевних хвилювань, емоційних переживань, керуючись вимогами розумності і справедливості, вважає, що цивільний позов слід задовольнити повністю.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374- 376, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5000(п`ять тисяч) гривень моральної шкоди .

Речові докази по справі: копії медичної документації, виданої на ім`я ОСОБА_4 та оптичний диск з копією аудіо запису залишити в матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1 .