ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/7719/23

Провадження № 11-кп/4820/239/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000786 від 23 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого:

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.04.2020 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт 160 годин;

- вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2021 року за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 місяців 20 днів арешту;

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2021 року за ч. 1 ст. 186, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, і призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно для відбуття ОСОБА_6 призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2021 року, остаточно для відбуття ОСОБА_6 призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, продовжено до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 21 грудня 2023 року, зараховано йому в строк відбуття покарання час його перебування під вартою з 31 жовтня 2023 року по 20 грудня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі - 1510 грн. 24 коп., судові витрати в сумі 1195 грн. ухвалено віднести на рахунок держави

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29.05.2023 року, 24.07.2023 року, після набрання вироком законної сили, скасовано.

За вироком суду, ОСОБА_6 , близько 19 год. 40 хв. 22 травня 2023 року, усвідомлюючи, що діє під час воєнного стану, знаходячись на дитячому майданчику в дворі будинку АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, без застосування насильства, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з лавки, де знаходилася ОСОБА_8 , відкрито викрав її шкіряну сумку марки «Valiente», вартістю 1300 грн., всередині якої були гаманець, вартістю 1000 грн., грошові кошти в загальній сумі 2500 грн., мобільний телефон марки «Texno Spark 6 Go», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в комплекті з силіконовим чохлом, вартістю 1000 грн., укомплектований сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 100 грн., та сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , вартістю 100 грн., два пластикових флакони парфумів марки «Aroma», вартістю по 500 грн. кожен, упаковку 20 таблеток шипучих препарату «Дваце 200», вартістю 250 грн., пластиковий флакон антисептика для рук, вартістю 50 грн., 3 (три) металевих ключа по 30 грн. кожен, помада марки «Loreal», вартістю 500 грн., три банківські картки АТ «Приват Банк», які не мають для потерпілої будь якої цінності. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вказаними умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 7890 грн.

Він же, близько 21 год. 50 хв. 24 травня 2023 року, усвідомлюючи, що діє під час воєнного стану, в дворі будинку АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, умисно, повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, кинув потерпілу ОСОБА_9 на землю, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді п`яти саден на тильній поверхні лівого і правого ліктьових суглобів, на передніх поверхнях лівого та правого колінних суглобів, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, вирвав з рук та відкрито викрав жіночу шкіряну сумку, вартістю 1000 грн., всередині якої знаходились 6 ключів від квартири, вартістю по 100 грн. кожний, гаманець, вартістю 200 грн., грошові кошти в загальній сумі 530 грн., гаманець, вартістю 100 грн., паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення, видані на ім`я ОСОБА_9 , дві банківські картки АТ КБ «ПриватБанк», з яких одна для виплат UAN № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_9 . У подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2430 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, що виразилися у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Також він, близько 21 год. 50 хв. 24 травня 2023 року, усвідомлюючи, що діє під час воєнного стану, в дворі будинку АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, умисно, повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, кинув потерпілу ОСОБА_9 на землю, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді п`яти саден на тильній поверхні лівого і правого ліктьових суглобів, на передніх поверхнях лівого та правого колінних суглобів, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, вирвав з рук та відкрито викрав жіночу шкіряну сумку, всередині якої знаходилась належна ОСОБА_9 банківська картка для виплат (з безконтактною оплатою платежів), емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414 та примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом.

За таких обставин ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, що виразилось у викраденні офіційного документа.

Не погоджуючись із вироком, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просив вказаний вирок змінити, призначивши на підставі ч. 3 ст. 68 КК України ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Вирок вважає незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, винесеним з порушенням норм кримінального процесуального права, а саме ст.ст. 368, 370 КПК України.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому грабежів.

Стверджує, що на момент скоєння грабежів обвинувачений ОСОБА_6 знаходився в іншому місці, що підтверджується оперативною інформацією капітана поліції ОСОБА_10 , а тому даних злочинів не вчиняв.

Судом не взято до уваги, що потерпілі та свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у судовому засіданні не впізнали обвинуваченого.

Крім того, за показаннями вказаних свідків близько 19 години 22 травня 2023 року з ними вже проводились слідчі дії, хоча за вироком суду кримінальне правопорушення вчинено о 19 год. 40 хв. 22 травня 2023 року, а тому їх показання, не можуть бути враховані судом під час ухвалення оскаржуваного вироку.

Також, не було надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_13 , які є недостовірними. Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 такі показання могли б спростувати, однак місцевим судом вони не були допитані, що свідчить про неповноту розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Наведених вимог суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Так, у місцевому суді ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України не визнав, вказавши, що такого злочину не вчиняв. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України визнав частково, підтвердив що дійсно намагався розрахуватись в магазині банківською карткою, належною потерпілій.

Натомість, потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні місцевого суду показала, що близько 19 год. 22 травня 2023 року під час того як вона сиділа на лавці дитячого майданчику в дворі будинку АДРЕСА_1 , до неї наблизився обвинувачений. На обличчі в нього була медична маска, на голові капюшон, одягнений в сірий батник, шорти, кросівки. Останній несподівано підняв її сумку з лавки і почав втікати. Вона кинулась за ним, просила повернути сумку, але він лише прискорився та втік. Перед цим чоловік дав їй 2000 грн., які вона поклала до сумки і це бачив обвинувачений, що знаходився неподалік. У викраденій сумці, яку оцінює в 1300 грн., знаходились гаманець вартістю 1000 грн., з грошовими коштами в сумі 2500 грн., банківські картки ПриватБанку, мобільний телефон Техно, вартістю 1000 грн., в комплекті з сім-карткою Київстар та Водафон, вартістю по 100 грн. кожна, два пластикових флакони парфумів по 5 мл. марки «Aroma», вартістю по 500 грн. кожен, упаковку 20 таблеток «Дваце-200», вартістю 250 грн., пластиковий флакон антисептика для рук, вартістю 50 грн., 3 (три) металевих ключа по 30 грн. кожен, помада марки «Loreal», вартістю 500 грн. У подальшому чоловік потерпілої у сміттєвому баку знайшов належну їй сумку, де вже був відсутній гаманець з грошима.

Потерпіла ОСОБА_9 , повідомила, що близько 21 год. 50 хв. 24 травня 2023 року в дворі будинку АДРЕСА_1 , на неї напав обвинувачений, почав виривати з рук сумку. На обличчі у нього була медична маска, на голові капюшон, одягнений в сірий батник. Він кинув її на землю та тягнув за сумку по землі, під час цього вона отримала тілесні ушкодження. Вирвавши з рук сумку, обвинувачений втік. В сумці, вартістю 1000 грн., знаходились грошові кошти в загальній сумі 530 грн., шість ключів по 100 грн. кожний, два гаманці, вартістю 200 грн. та 100 грн., а також паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення на її ім`я, дві банківські картки АТ КБ «ПриватБанк». У подальшому, звернулась у лікарню по медичну допомогу. Викрадене майно їй не повернуто, завданих збитків не відшкодовано.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показала, що влітку 2023 року, точної дати не пам`ятає, обвинувачений прийшов в магазин «Берегиня», де вона працює продавцем, та намагався розрахуватись банківською карткою. Операція була відхилена, після чого ОСОБА_6 розрахувався готівкою.

Свідок ОСОБА_18 підтвердив, що близько 19 год. 15 хв. 22 травня 2023 року, на дитячому майданчику в дворі будинку АДРЕСА_1 передав дружині ОСОБА_8 2000 грн. та пішов до квартири. Згодом подзвонив син і повідомив, що у мами вкрали сумку. Тому, направився у той бік, куди зі слів дружини втік обвинувачений. У подальшому, у сміттєвому баку знайшов сумку, належну дружині, та повідомив про це працівників поліції.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтвердили, що наприкінці травня 2023 року повертались з магазину додому. Їм на зустріч рухався обвинувачений, який був одягнений в шорти, кофту з капюшоном, під яку ховав сумку. Під час впізнання упізнали обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки встигли роздивитись його обличчя.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні підтвердила, що знайома з ОСОБА_6 . Бачила, як він просив двох малознайомих осіб на АЗС «ОККО» перевірити чи є на банківській картці гроші. Також, ОСОБА_6 просив її сказати працівникам поліції, що вони разом знайшли банківську картку, на що вона не погодилась. Повідомила, що ОСОБА_6 , дійсно, носив сірий батник з капюшоном, який вона дала в користування ОСОБА_19 , в якого на той час проживав обвинувачений. ОСОБА_6 повідомляв їй, що скоїв злочин через скрутне матеріальне становище.

Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення підтверджується, що ОСОБА_8 звернулась до поліції та повідомила, що 22 травня 2023 року близько 19 год. на території дитячого майданчику в дворі будинку № 17 по вул. Миколи Гордійчука в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області невстановлена особа, шляхом вільного доступу, умисно, користуючись відсутністю її уваги, відкрито, викрала належну їй жіночу сумку (т. 1, а.к.п. 75).

З даних протоколу огляду місця події від 22 травня 2023 року та фототаблиці до нього вбачається, що відкрита крадіжка сумки потерпілої ОСОБА_8 відбулась в дворі будинку АДРЕСА_1 (т. 1, а.к.п. 76-80).

Даними протоколу огляду місця події від 22 травня 2023 року та фототаблиці до нього підтверджується, що належна потерпілій ОСОБА_8 сумка виявлена у сміттєвому баку (т. 1, а.к.п. 81-88).

Із даних протоколів огляду відео від 23 травня 2023 року, від 26 липня 2023 року та від 26 жовтня 2023 року вбачається, що було проведено огляд відеозаписів із камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_3 . На відеозаписі зображено АДРЕСА_1 , по якій 22 травня 2023 року близько 19 год. 26 хв. проходить особа чоловічої статті, причетна до вчинення вказаного злочину, та щось ховає під батник. В ході перегляду вказаних відеозаписів, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_20 впізнали свого знайомого ОСОБА_6 (т. 1, а.к.п. 107-109, а.к.п. 196-198, а.к.п. 215-217)

Відповідно до даних протоколу огляду відео від 23 травня 2023 року було оглянуто відео з камери відеоспостереження, що розміщена по АДРЕСА_3 . На вказаному відеозаписі зафіксовано як 22 травня 2023 року о 19 год. 32 хв. особа причетна до вказаного злочину, рухається по тротуару на іншій стороні дороги, повз припарковані автомобілі (т. 1, а.к.п. 111-113).

За даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 03 серпня 2023 року свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 впізнали ОСОБА_6 , якого бачили наприкінці травня 2023 року, коли він швидким темпом виходив із двору будинку АДРЕСА_4 та прямував вверх по вказаній вулиці у сторону магазину «Булка» (т. 1 а.к.п. 114-117, а.к.п. 118-122).

Даними протоколів проведення слідчого експерименту від 03 серпня 2023 року зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджується, що в кінці травня 2023 року близько 19 год. вони йшли по АДРЕСА_1 . Тоді ж, вони бачили як із двору будинку АДРЕСА_5 вказаної вулиці вибіг молодий хлопець, одягнений у сірий батник, на голові капюшон, без маски на обличчі, поводився підозріло, щось ховав собі під кофту. Він проходив повз них на відстані близько одного метра, швидким темпом. Під час проведення вказаної слідчої дії свідки відтворили обставини події, свій маршрут руху та показали на статисті, який виконував роль невідомого молодика, як і звідки він йшов і вказали місце, де знаходився невідомий в момент зустрічі обличчями на відстані близько одного метра (т. 1, а.к.п. 123-125, а.к.п. 126-128).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 06 липня 2023 року з потерпілою ОСОБА_8 підтверджується, що 22 травня 2023 року, близько 19 год. 30 хв. вона знаходилась у дворі будинку АДРЕСА_1 . На лавці, ліворуч від неї знаходилась сумка із її особистими речами. В цей момент зі спини підійшов невідомий хлопець, який вихопив сумку, почав тікати та забігши за будинок, зник. Він був у капюшоні та медичній масці (т. 1, а.к.п. 178-180).

Відповідно до даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19 липня 2023 року потерпіла ОСОБА_8 під номером № 4 впізнала ОСОБА_6 , який вчинив відкрите заволодіння її майном 22 травня 2023 року в дворі будинку АДРЕСА_1 (т. 1, а.к.п. 182-184).

Із даних протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_9 звернулась до поліції та повідомила, що близько 21 год. 50 хв. 24 травня 2023 року біля будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , невстановлена особа чоловічої статті в період воєнного стану, шляхом ривка, відкрито умисно, з корисливих мотивів заволоділа жіночою сумочкою ОСОБА_9 (т. 1, а.к.п. 136).

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 24 травня 2023 року та фототаблиці до нього відкрите викрадення сумки з особистими речами потерпілої ОСОБА_9 відбулося поряд з будинком № 32А по вул. Нігинське шосе в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області. Від вказаного будинку до житлового будинку АДРЕСА_6 пролягає асфальто-бетонна стежка. На цій стежці, неподалік від будинку № 34, виявлено пакет зеленого кольору із написом «Bulka» з обірваними ручками, що свідчить про сліди боротьби (т. 1, а.к.п. 137-143).

За даними висновку судово-медичного експерта № 195 від 29 травня 2023 року у потерпілої ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді п`яти ссадин на тильній поверхні лівого і правого ліктьових суглобів, на передніх поверхнях лівого і правого колінних суглобів, утворились внаслідок падіння і ударі об тверді предмети з шероховатою травмуючою поверхнею, за умов і терміни, які вказує потерпіла, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.к.п. 147-148).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 06 липня 2023 року із потерпілою ОСОБА_9 підтверджується, що 24 травня 2023 року, близько 21 год. 50 хв. неподалік від магазину «Сільпо», що по вул. Нігинське шосе, в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області потерпіла в лівій руці несла жіночу сумку з її особистими речами та телефон. Коли вона проходила між будинками АДРЕСА_7 та АДРЕСА_7 по вказаній вулиці, до неї ззаду підбіг невідомий хлопець, схопив за ручку сумки та намагався її вирвати. Потерпіла впала та отримала тілесні ушкодження, оскільки нападник її тягнув, поки вона не відпускала сумку. Однак незнайомцю вдалося вирвати з її рук вказану сумку, з якою він втік, побігши в напрямку будинку № 34 (т. 1, а.к.п. 151-153).

З даних протоколу пред`явлення особи до впізнання від 13 липня 2023 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 упізнала ОСОБА_6 під номером № 4, як особу, що здійснила відкрите викрадення належного їй майна 24 травня 2024 року в дворі будинку АДРЕСА_1 (т. 1, а.к.п. 155-157).

З даних протоколу огляду смс-повідомлення на мобільному телефоні потерпілої ОСОБА_9 від 27 липня 2023 року та протоколу огляду фіскального чеку від 02 липня 2023 року вбачається, що 02 липня 2023 року о 20 год. 27 хв. у магазині «Берегиня», що знаходиться по вул. Космонавтів, 13 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області відмовлено в проведені розрахунку (т. 1, а.к.п. 159, а.к.п. 209).

Зазначені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Наведене підтверджує висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.

Посилання сторони захисту на відсутність належних, допустимих та достатніх доказів вини ОСОБА_6 у інкримінованих йому грабежах апеляційний суд до уваги не бере, оскільки місцевим судом в повній мірі було досліджено докази у даному кримінальному проваджені, підстав для визнання їх недопустимими немає.

Крім того твердження сторони захисту про недопустимість доказів, а саме: висновку експерта № СЕ-19/123-23/5494-д від 25 червня 2023 року, висновку експерта № СЕ-19/123-23/8029-ТВ від 28 липня 2023 року, протоколу огляду диску з камер відеоспостереження магазину по АДРЕСА_1 від 28 липня 2023 року, протоколу огляду відеозапису з кімнати прийому громадян Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 26 жовтня 2023 року, протоколу слідчого експерименту від 25 жовтня 2023 року знайшло своє підтвердження під час розгляду справ місцевим судом. Наведені докази судом першої інстанції визнані недопустимими та не були враховані під час ухвалення оскаржуваного вироку.

Що стосується доводів захисника про те, що в діях ОСОБА_6 наявний склад лише кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він знайшов банківську картку, належну ОСОБА_9 , то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до показань потерпілої ОСОБА_9 , наданих місцевому суду, 24 травня 2023 року близько 21 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_6 напав на неї та вирвав з рук сумку, у якій серед інших речей знаходилась належна їй банківська картка для виплат (з безконтактною оплатою платежів), емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк».

З даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13 липня 2023 року, проведеного з чітким дотримання вимог ст. 288 КПК України, вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 під номером № 4, як особу, що здійснила відкрите викрадення належного їй майна 24 травня 2024 року в дворі будинку АДРЕСА_1 (т. 1, а.к.п. 155-157).

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні місцевого суду показала, що ОСОБА_6 просив її сказати працівникам поліції, що вони разом знайшли банківську картку, на що вона не погодилась. Крім того, він повідомляв їй, що скоїв злочин через скрутне матеріальне становище.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 заволодів банківською карткою, належною потерпілій ОСОБА_9 , шляхом відкритого викрадення її сумки, у якій знаходилась вказана банківська картка. Отже, така позиція обвинуваченого обрана лише з метою захисту і уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих йому грабежів, перебував у іншому місці, що підтверджується оперативною інформацією капітана поліції ОСОБА_21 , на увагу апеляційного суду не заслуговують, оскільки така оперативна інформація в матеріалах справи відсутня. Тому, ці твердження є голослівними та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Доводи захисника про те, що потерпілі та свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у судовому засіданні місцевого суду не впізнали в обвинуваченому ОСОБА_6 особу, яка вчинила грабежі, що свідчить про непричетність його до вказаних злочинів, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Так, будучи допитаною місцевим судом потерпіла ОСОБА_8 розповіла, що під час проведення з нею слідчої дії, а саме пред`явлення особи для впізнання, вона впізнала обвинуваченого як особу, що заволоділа належним їй майном за світлими, приспущеними, широко розташованими очима та зростом. Потерпіла ОСОБА_9 впізнала обвинуваченого за очима та статурою.

Вказані обставини підтверджуються даними технічного запису судового засідання від 14 листопада 2023 року.

Отже, потерпілі впізнали саме в обвинуваченому ОСОБА_6 особу, яка здійснила грабежі.

Що стосується свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які брали участь у судовому засіданні 24 листопада 2023 року у режимі відеоконференції, то останні вказали, що при проведенні впізнання під час досудового розслідування впізнали ОСОБА_6 за зростом, статурою, руками та рисами обличчя. У самому ж судовому засіданні впізнання обвинуваченого не проводилось.

Вказане дало можливість суду прийти до правильного висновку, що зазначені кримінальні правопорушення вчинив саме ОСОБА_6 .

Твердження захисника про те, що показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11 є недопустимими доказами, оскільки за їх показаннями близько 19 год. 22 травня 2023 року працівники поліції вже проводили слідчі дії, натомість кримінальне правопорушення відбулося о 19 год. 40 хв. 22 травня 2023 року, колегія суддів до уваги не бере, враховуючи наступне.

Як вбачається із технічного запису судового засідання від 24 листопада 2024 року під час допиту свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на запитання захисника повідомили, що не пам`ятають точного часу коли до них приходили працівники поліції. Однак, це було ввечері того ж дня, коли вони бачили обвинуваченого, який рухався по вул. 30 років Перемоги, в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області, ховаючи щось собі під кофту.

Отже, такі твердження захисника є неспроможними, оскільки не відповідають показанням вказаних свідків.

Доводи сторони захисту про те, що місцевим судом було допущено неповноту розгляду справи, оскільки не були допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які могли б спростувати показання свідка ОСОБА_13 , апеляційний суд до уваги не бере.

Так, заявивши таке клопотання, сторона захисту не змогла забезпечити явку вказаних свідків, у тому числі не зазначила їх місця перебування чи місця проживання, тобто адреси за якими місцевий суд зміг би їх викликати, а у випадку неявки таких - за клопотанням захисника застосувати до них примусовий привід.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України за обставин, викладених у вироку.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Чоп. Ю.С. є раніше судимим, має не зняту та не погашену судимість, вчинив нові кримінальні правопорушення під час відбування іспитового строку.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Отже, місцевий суд обґрунтовано, із врахуванням вказаних норм чинного законодавства, призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за дані кримінальні правопорушення у мінімальних межах санкцій вказаних статей та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначив покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вимоги захисника про врахування положень ч. 3 ст. 68 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 на увагу апеляційного суду не заслуговують.

Так, за ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, в умовах воєнного стану та викрадення офіційного документа з корисливих мотивів, його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст. 357 КК України.

Отже, ОСОБА_6 вчинив закінчені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, а не замах на вчинення таких.

З урахуванням вищенаведеного, суд правильно призначив покарання в межах санкцій вказаних статей. А тому, підстави для врахування приписів ч. 3 ст. 68 КК України відсутні.

За таких обставин, вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду є законним, обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника останнього - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3