н/п 1-кс/766/3450/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 р. м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні малолітніх та осіб похилого віку не маючий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого:

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0001521 від 28.10.2023,-

в с т а н о в и в:

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» та покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.11.2023 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

1.Доводи клопотання.

У клопотанні зазначено, що у провадженні СВ відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0001521 від 28.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України.

15.11.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.10.2023 приблизно о 14:00 годині, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, перебуваючи у будинку АДРЕСА_3 , здійснив крадіжку мобільного телефону мобільного телефону REDMI-12C, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого становить грн., в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 4559,25 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.10.2023 року;

- протоколом огляду від 03.11.2023 року;

- протоколом огляду відео з камер відеоспостереження від 01.11.2023 року ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.11.2023 року;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімком за участю свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 28.10.2023 року;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімком за участю потерпілого ОСОБА_6 ;

- іншими зібраними матеріалами у їх сукупності.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, отже це є - тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що вона може їх порушити.

Беручи до уваги вищезазначене, а також те, що ОСОБА_4 хоч і має стійкі соціальні зв`язки, але він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, усвідомлюючи невідворотність покарання, може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з якими він безпосередньо знайомий та знає їх місце проживання.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та може переховуватися від органу досудового розслідування, у разі переховування останнього, або не прибуття за вимогою до слідчого, прокурора, чи суду, дасть можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування. Через це виникла необхідність покласти на останнього зобов`язання в дотриманні запобіжного заходу, для контролю останнього, що дасть можливість повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, а також уникнути можливості його впливу на свідків та потерпілого.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані вище обставини, вимагається контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з нічним домашнім арештом.

2.особиста порука - щодо підозрюваного, оскільки не надходили письмові звернення від осіб, які за нього можуть поручитися.

Зазначені вище обставини виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу - домашнього арешту, і є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, а також дійсно зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного в умовах домашньої ізоляції, запобігати спробам підозрюваного переховуватись від суду, вплинути на потерпілого або вчинити інше кримінальне правопорушення.

2. Позиції сторін у судовому засіданні.

Прокурор під час судового розгляду клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому, зазначив про існування, обґрунтованих ним ризиків, просив застосувати домашній арешт, як такий, що може гарантувати належну поведінку обвинуваченого протягом проведення досудового розслідування, зважаючи на відсутність достатніх об`єктивних факторів, які б утримували підозрюваного до вчинення інших протиправних дій.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду не заперечував проти задоволення клопотання.

3. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Оскільки запобіжний захід може застосовуватися лише щодо підозрюваного, слідчому судді належить перевірити обставини набуття особою процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

3.1. Щодо набуття процесуального статусу підозрюваного

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Із матеріалів клопотання вбачається, що кримінальне провадження №0001521 від 28.10.2023 було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

15.11.2023 у межах вищезазначеного кримінального провадження складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке того ж дня вручено підозрюваному ОСОБА_4 .

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_4 має у цьому кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваного, а тому щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.2. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися inabstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені документи, що були додані до клопотання, з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється і вони формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування.

Наданих до клопотання документів, на цій стадії достатньо для того, щоб дійти висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини, про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетний саме ОСОБА_4 . Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім злочину за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

3.3. Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, з якими він безпосередньо знайомий.

На обґрунтування ризику переховування слідчий посилається на тяжкість злочину, вчиненого ОСОБА_4 . Існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний обізнаний щодо місця проживання останніх, а тому може схилити останніх до зміни раніше наданих слідчому показань.

Оцінюючи доводи щодо існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Так злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Тому на переконання слідчого судді вказані обставини дійсно можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення можливої відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтованим вважає слідчий суддя і ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні. При оцінці існування цього ризику слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_4 дійсно обізнаний щодо місця проживання свідків та потерпілого, відповідно може скористатись наявною інформацією для впливу на них у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень чи відмови від дачі показань.

3.4. З`ясування можливості застосування запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваним, обвинуваченим, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи факт доведення стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Враховуючи відомості про особу ОСОБА_4 , яка офіційно не працевлаштований, розлучений, немає неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні, має постійне зареєстроване місце проживання, однак не проживає за місцем реєстрації, слідчий суддя вважає, що за таких умов можливе застосування домашнього арешту в певний час доби. Застосування саме такого режиму домашнього арешту буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути встановлених ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

3.5. Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

У клопотанні порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора суду який здійснює досудове розслідування, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У зв`язку із доведенням прокурором існування вищезазначених ризиків слідчий суддя вважає обґрунтованою вимогу слідчого щодо покладення саме таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючому ризику та ефективності здійснення кримінального провадження. Покладення на підозрюваного саме таких обов`язків дає можливість органу досудового розслідування здійснювати контроль за його належною процесуальною поведінкою.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Строк досудового розслідування закінчується 15.01.2024 року. Таким чином з урахуванням положень ч. 1 ст. 219 КПК України, строк виконання обов`язків належить визначити саме до 15.01.2024 року, що відповідає строку досудового розслідування.

За наведених вище обставин клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді «домашнього арешту», заборонивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_2 у певний час доби, а саме з 20:00 години по 6:00 годину, строком до 15.01.2024 року в межах строку досудового розслідування, без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора суду який здійснює досудове розслідування, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали до 15.01.2024 року в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді «домашнього арешту» покласти на ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1