Справа № 342/726/23
Провадження № 1-кп/342/122/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду міста Городенка Івано-Франківської області кримінальні провадження №0000079 від 05.06.2023, №0000083 від 17.06.2023 року, № 0000103 від 01.08.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городенка Івано-Франківської області, який без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимого 09.03.2021 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України до покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 26.01.2023 звільнений по строку відбуття покарання, щодо якого 25.07.2023 направлено до суду обвинувальний акт за ч.4 ст.185, ч.2 ст.389 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.389 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло та в інше приміщення; ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Так, 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та Законом України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного 19 лютого 2022 року строком на 90 діб до 22.08.2022 включно. Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», востаннє строк дії воєнного стану продовжено з 05.30 год 20.05.2023 строком на 90 діб (до 18.08.2023 року).

01.06.2023 близько 01.30 год ОСОБА_3 перебував неподалік господарства по АДРЕСА_2 , де в подальшому, відчинивши металеві ворота, зайшов на територію подвір`я свого знайомого ОСОБА_6 , в якого раніше неодноразово перебував, після чого у нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна із вищевказаного господарства. На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_3 , перебуваючи на території даного господарства, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав бувшу у використанні бензинову мотокосу (тример) червоного кольору, серійний номер «HY 40-5/110208137» вартістю 2067 грн, що знаходилась з тильної сторони будинку на території вказаного вище господарства, яку виніс за межі території господарства та розпорядився нею на свій розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду у розмірі 2067 гривень.

Крім того, 02.06.2023 близько 12.00 год ОСОБА_3 проходив неподалік житлового будинку по АДРЕСА_3 , де в останнього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна. На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей під`їзду №3 по вказаній вулиці, де шляхом вільного доступу зайшов через відчинені двері у приміщення даного під`їзду та перебуваючи там, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав бувший у використанні велосипед марки «CYCO Shimano» сірого кольору вартістю 3933 гривен, що знаходився на першому поверсі під`їзду будинку, який виніс з будинку та розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 3933 гривень.

Також у період часу з 07.06.2023 по 17.06.2023, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебував неподалік господарства по АДРЕСА_2 , де в подальшому, відчинивши металеві ворота, зайшов на територію подвір`я свого знайомого ОСОБА_6 , в якого раніше неодноразово перебував, та підійшовши до підсобного приміщення на території подвір`я, шляхом відкриття вхідних дверей, які не були зачинені, проник всередину приміщення, де побачив зварювальний апарат, та у нього виник умисел на таємне його викрадення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зварювальний апарат марки «Kaiser Welding MMA-250 Home Line» із комплектуючими: тримачем електродів, зварювальним кабелем, зварювальною маскою та щіткою вартістю 2688 грн, а також магнітний контакт марки «Sigma» вартістю 124 грн, які виніс за межі території господарства та розпорядився ними на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду в розмірі 2812 гривень.

Крім цього, у період часу з 06.06.2023 по 30.06.2023, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебував неподалік господарства по АДРЕСА_2 , де в подальшому, через відчинені ворота зайшов на територію подвір`я знайомого ОСОБА_6 та перебуваючи там, підійшов до приміщення будинку, де шляхом відкриття вхідних дверей, які не були зачинені, проник всередину приміщення будинку. Перебуваючи всередині приміщення коридору будинку ОСОБА_3 відчинив дверцята шафи-купе, де побачив електричну праску з парогенератором, та у нього виник умисел на таємне її викрадення. На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав електричну праску з парогенератором марки «AEG Perfect», DBS 2300W, TYPE:KBS-11M2, серійний номер НОМЕР_1 , made in P.R.C. вартістю 1443 грн, яку виніс за межі території господарства та розпорядився нею на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду в розмірі 1443 гривень.

Також у період часу з 07.06.2023 по 30.06.2023, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебував неподалік господарства по АДРЕСА_2 , де в подальшому, через відчинені ворота зайшов на територію подвір`я знайомого ОСОБА_6 та перебуваючи там, підійшов до підсобного приміщення, де шляхом відкриття вхідних дверей, які не були зачинені, проник всередину даного приміщення. Перебуваючи всередині підсобного приміщення ОСОБА_3 побачив шліфувальну машинку (болгарку), де в цей час у нього виник умисел на таємне його викрадення. На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав шліфувальну машинку (болгарку) марки «EDON» модель «AG125-1037P» китайського виробництва чорного кольору, серійний номер ED потужністю 800 Вт вартістю 797 грн, яку виніс за межі території господарства та розпорядився нею на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду в розмірі 797 гривень.

Крім цього, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 вироком Городенківського районного суду від 11.04.2023 засуджений за ч.1 ст.125 КК України та йому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. Копію вироку та розпорядження було надіслано до Коломийського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області. Так, з 15.05.2023 ОСОБА_3 перебуває на обліку у Коломийському районному секторі №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області. Того ж дня засудженому ОСОБА_3 було направлено виклик на 23.05.2023 до уповноваженого органу пробації для ознайомлення з порядком та умовами відпрацювання покарання у виді громадських робіт. У зв`язку з неявкою засудженого ОСОБА_3 до органу пробації працівниками Коломийського РС№1 24.05.2023 було надіслано повторний виклик до органу пробації для постановки на облік. 07.06.2023 до Коломийського РС№1 працівниками поліції було доставлено засудженого ОСОБА_3 , який відмовився ознайомлюватися із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, та працівниками сектору було неодноразово наголошено та попереджено його про те, що в разі ухилення від відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, про що було складено відповідний акт відмови засудженого від відпрацювання покарання у виді громадських робіт. Однак ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, без поважних на те причин, не ознайомився та не приступив для відбування покарання у виді громадських робіт, тим самим допустивши порушення порядку та умов відбування покарання. Таким чином, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, правильних висновків не зробив та, не усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, не бажаючи виконувати покарання, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, допустив порушення порядку і умов відбування покарання,та із призначених вироком Городенківського районного суду 200 годин громадських робіт не відпрацював жодної години.

Також у період часу з 25.06.2023 по 27.06.2023 більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебував неподалік господарства по АДРЕСА_2 та вирішив відвідати свого знайомого ОСОБА_6 , в якого раніше неодноразово перебував. Перебуваючи на кухні будинку, побачив у підвісній кухонній стінці, у крайньому лівому шкафчику блендер марки «Rotex» модель «RTB810-B» чорно-сірого кольору та насадки до нього, де в цей час у нього виник умисел на таємне його викрадення. На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_3 , його реалізовуючи, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав блендер марки «Rotex» модель «RTB810-B» чорно-сірого кольору, вінчик для збивання, два двохсторонні ножі для нарізки, ніж-подрібнювач, корпус із змінною ніжкою та виніс, які виніс за межі території господарства та розпорядився ним на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду в розмірі 1071 гривню.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.389 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.389 КК України, застосувавши до нього за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді п`яти років позбавлення волі, за ч.2 ст.389 КК України покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін, стягнути витрати за проведені експертизи та вирішити питання речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні спершу свою вину щодо кримінального правопорушення за ч.2 ст.389 КК України заперечував, пояснивши, що йому було невідомо щодо ухваленого судом вироку, за яким призначено покарання у виді громадських робіт. Крім того, вважав, що вирок є незаконним, хоча його не оскаржував. У наступних судових засіданнях обвинувачений ОСОБА_3 повідомив суд щодо повного визнання вини за всіма епізодами кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185 КК України та за ч.2 ст.389 КК України, вказавши, що погоджується зі всіма їх обставинами, як це зазначено в обвинувальному акті, щиро розкаявся та засудив свою поведінку. Підтвердив, що дійсно викрав у потерпілого ОСОБА_6 мотокосу (тример) червоного кольору серійний номер « НОМЕР_2 », шліфувальну машинку (болгарку) марки «EDON» модель «AG125-1037P», блендер марки «Rotex» модель «RTB810-B» чорно-сірого кольору, вінчик для збивання, два двохсторонні ножі для нарізки, ніж-подрібнювач, корпус із змінною ніжкою, зварювальний апарат марки «Kaiser Welding MMA-250 Home Line» із комплектуючими: тримачем електродів, зварювальним кабелем, зварювальною маскою та щіткою, а також магнітний контакт марки «Sigma», праску з парогенератором марки «AEG Perfect», пояснивши, що мав намір ними користуватися та з часом їх повернути. Також підтвердив про викрадення у ОСОБА_7 велосипеда марки «CYCO Shimano» сірого кольору, пояснивши, що йому треба було під`їхати у певне місце. Підтвердив, що не відбував покарання у виді громадських робіт за вироком Городенківського районного суду. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Захисник обвинуваченого просив суд врахувати, що обвинувачений визнав вину, щиро кається за вчинення кримінальних правопорушень, хворіє гепатитом с, що підтверджується долученими медичними довідками та вважає наведене підставами для призначення йому більш м`якого покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зазначили, що на даний час претензій до ОСОБА_3 не мають та просили його суворо не карати. Зазначили, що викрадене майно їм повернуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За клопотанням сторони обвинувачення у судовому засіданні допитано наступних свідків:

свідок ОСОБА_8 , який працює начальником сектору пробації, повідомив, що обвинуваченому ОСОБА_3 направлялись виклики про з`явлення до органу пробації, проте він не з`являвся. 07.06.2023 прийшов до органу пробації, проте відмовився приступати до виконання громадських робіт. 13.06.2023 знову відмовився, також відмовився давати пояснення. З`ясовували, що про вирок, яким обвинуваченому призначено громадські роботи, останньому було відомо. Було складено акти про відмову;

свідок ОСОБА_9 , який є старшим дільничним офіцером відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, у судовому засіданні повідомив, що у червні 2023 року доставляв ОСОБА_3 до центру пробації для відбування громадських робіт згідно вироку суду. ОСОБА_3 йому повідомляв, що відбувати покарання не буде, оскільки, на його думку, засуджений незаконно. Також свідку відомо про складення працівниками центру пробації акту про відмову від відбування покарання;

свідок ОСОБА_10 , яка працює у центрі пробації, у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 доставлявся у центр пробації для ознайомлення з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, проте від відбування покарання відмовився, оскільки вважав себе невинуватим. ОСОБА_3 двічі направлялися повідомлення про явку до центру пробації та було складено відповідні акти про відмову;

потерпілий ОСОБА_6 повідомив у судовому засіданні, що перебував з обвинуваченим у дружніх стосунках з 2016 року. Останній часто до нього приходив, потерпілий йому допомагав. Викрадені речі: мотокоса червоного кольору, зварювальний апарат марки «Kaiser», праска з парогенератором «AEG Perfect», DBS 2300, ручний блендер марки «Rotex», шліфувальна машинка марки «EDON» модель «AG125-1037P» належали йому та знаходились у його домогосподарстві. Обвинуваченому довіряв, він міг до нього зайти у будь-який момент, тому не сподівався від нього фактів крадіжки. Також вказав, що документів на вказані речі не має, оскільки не зберігав;

потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що велосипед «CYCO» сірого кольору, який придбав декілька років тому, тримав у під`їзді, в якому проживав. Велосипед йому повернуто на даний час. Обвинуваченого не знав та спочатку йому не було відомо , хто викрав велосипед; пізніше цю інформацію повідомили працівники поліції.

Також прокурором на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.389 КК, надані наступні докази:

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000103 від 01.08.2023 за ч.4 ст.185 КК України щодо викрадення ручного блендера марки «Rotex»;

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.08.2023 щодо викрадення ручного блендера марки «Rotex» від ОСОБА_6 ;

протокол огляду місця події від 01.08.2023 біля господарства АДРЕСА_4 щодо викрадення ручного блендера марки «Rotex» з доданою ілюстративною таблицею;

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000090 від 01.07.2023 за ч.1 ст.382 КК України щодо невиконання ОСОБА_3 вироку Городенківського районного суду за ч.1 ст.125 КК України;

лист начальника Коломийського районного сектору №1 філії державної установи «Центр пробації в Івано-Франківській області» від 30.06.2023 та матеріали про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, зокрема, вирок Городенківського районного суду від 11.04.2023, акт відмови засудженого від відпрацювання покарання у виді громадських робіт від 07.06.2023 та 13.06.2023 та довідки;

вимога УІП КП «102» ГУНП в Івано-Франківській області щодо ОСОБА_3 ;

довідку начальника сектору «Центр пробації» про засудження ОСОБА_3 до покарання у виді 200 годин громадських робіт, який відмовився ознайомлюватися з умовами та порядком відпрацювання покарання у виді громадських робіт;

вимогу про судимість СІП Коломийського РВП щодо ОСОБА_3 ;

довідки КНП «Городенківська БЛІЛ» від 04.07.2023 про неперебування ОСОБА_3 на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах;

характеристику, видану Городенківською міською радою від 04.07.2023 щодо ОСОБА_3 ;

копію паспорта ОСОБА_3 ;

копію довідки про звільнення ОСОБА_3 з державної установи «Катеринівська виправна колонія (№46)», який відбував покарання з 10.01.2020 по 26.01.2023 та звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання;

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000089 від 01.07.2023 за ч.4 ст.185 КК України щодо викрадення праски з парогенератором марки «AEG Perfect», DBS 2300;

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.06.2023 щодо викрадення праски з парогенератором марки «AEG Perfect», DBS 2300 від ОСОБА_6 ;

протокол огляду місця події від 30.06.2023 біля господарства АДРЕСА_4 щодо викрадення праски з парогенератором марки «AEG Perfect» з доданою ілюстративною таблицею;

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000080 від 06.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України щодо викрадення бензинової мотокоси (тримера);

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.06.2023 щодо викрадення бензинової мотокоси (тримера) від ОСОБА_6 ;

протокол огляду місця події від 07.06.2023 біля ліцею №2 у м.Городенка по вул.Ринкова щодо викрадення щодо викрадення бензинової мотокоси (тримера) з доданою ілюстративною таблицею;

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000091 від 02.07.2023 за ч.4 ст.185 КК України щодо викрадення шліфувальної машинки (болгарки) марки «EDON» модель «AG125-1037P»;

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.07.2023 щодо викрадення шліфувальної машинки (болгарки) марки «EDON» модель «AG125-1037P» від ОСОБА_6 ;

протокол огляду місця події від 00.07.2023 біля будинку АДРЕСА_5 щодо викрадення шліфувальної машинки (болгарки) марки «EDON» модель «AG125-1037P» з доданою ілюстративною таблицею;

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000079 від 05.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України щодо викрадення велосипеда марки «CYCO»;

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.06.2023 щодо викрадення велосипеда марки «CYCO» сірого кольору від ОСОБА_7 ;

протокол огляду місця події від 05.06.2023 у м.Городенка по вул.Чупринки щодо викрадення велосипеда марки «CYCO» сірого кольору з доданою ілюстративною таблицею;

протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 з додатком;

протокол огляду місця події від 05.06.2023 біля будинку №81 а у м.Городенка по вул. Шевченка щодо викрадення велосипеда марки «CYCO» сірого кольору з доданою ілюстративною таблицею;

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000083 від 17.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України щодо викрадення зварювального апарату марки «Kaiser»;

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.06.2023 щодо викрадення зварювального апарату марки «Kaiser» від ОСОБА_6 ;

протокол огляду місця події від 17.06.2023 на проїзній частині дороги по вул. Демчука, 11 у м.Городенка щодо викрадення зварювального апарату марки «Kaiser» з доданою ілюстративною таблицею;

протокол проведення слідчого експерименту щодо викрадення зварювального апарату марки «Kaiser» від 26.06.2023 з доданою ілюстративною таблицею;

постанову про визнання речовими доказами: мотокоси (тримера) червоного кольору серійний номер «HY 40-5/110208137» та велосипеда марки «CYCO Shimano» сірого кольору від 18.06.2023;

розписку ОСОБА_6 про прийняття на зберігання мотокоси (тримера) червоного кольору серійний номер «HY 40-5/110208137»;

розписку ОСОБА_7 про прийняття на зберігання велосипеда марки «CYCO Shimano» сірого кольору;

постанову про визнання речовим доказом шліфувальної машинки (болгарки) марки «EDON» модель «AG125-1037P» від 02.07.2023;

розписку ОСОБА_6 про прийняття на зберігання шліфувальної машинки (болгарки) марки «EDON» модель «AG125-1037P»;

постанову про визнання речовим доказом блендера марки «Rotex» модель «RTB810-B» чорно-сірого кольору, вінчик для збивання, два двохсторонні ножі для нарізки, ніж-подрібнювач, корпус із змінною ніжкою, які поміщено у спецпакет EXP 0340901 від 01.08.2023;

заяву ОСОБА_6 про прийняття на зберігання блендера марки «Rotex» модель «RTB810-B» чорно-сірого кольору, вінчик для збивання, два двохсторонні ножі для нарізки, ніж-подрібнювач, корпус із змінною ніжкою;

постанову про визнання речовим доказом зварювального апарату марки «Kaiser» від 17.06.2023;

розписку ОСОБА_6 про прийняття на зберігання зварювального апарату марки «Kaiser Welding MMA-250 Home Line» із комплектуючими: тримачем електродів, зварювальним кабелем, зварювальною маскою та щіткою, а також магнітний контакт марки «Sigma»;

постанову про визнання речовим доказом праски з парогенератором марки «AEG Perfect», DBS 2300 від 30.06.2023;

розписку ОСОБА_6 про прийняття на зберігання праски з парогенератором марки «AEG Perfect», DBS 2300;

висновок експерта №СЕ-19/109-23/7329-Д від 27.06.2023 та довідку про витрати на проведення експертизи;

висновок експерта №СЕ-19/109-23/7682-ТВ від 04.07.2023 та довідку про витрати на проведення експертизи;

висновок експерта №СЕ-19/109-23/6509-ТВ від 09.06.2023 та довідку про витрати на проведення експертизи;

висновок експерта №СЕ-19/109-23/6595-ТВ від 13.06.2023 та довідку про витрати на проведення експертизи;

висновок експерта №СЕ-19/109-23/9069-ТВ від 08.08.2023 та довідку про витрати на проведення експертизи;

висновок експерта №СЕ-19/109-23/7684-ТВ від 04.07.2023 та довідку про витрати на проведення експертизи;

висновок експерта №СЕ-19/109-23/7098-ТВ від 22.06.2023 та довідку про витрати на проведення експертизи;

копія вироку Городенківського районного суду від 11.04.2023;

копія вироку Коломийського міськрайонного суду від 09.03.2021;

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, ч.ч.4 ст.185, ч.2 ст.389 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185, ч.2 ст.389 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло та в інше приміщення; ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

За нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.

Ухилення від відбування громадських робіт це невиконання особою, яка засуджена до цього виду покарання, обов`язку у вільний від роботи чи навчання час безоплатно виконувати суспільно корисні роботи, вид яких визначено органами місцевого самоврядування, протягом строку, вказаного у вироку суду. Ухилення у цьому випадку може полягати у нез`явленні для виконання таких робіт, у безпосередній відмові виконувати визначену для засудженого роботу тощо. Злочин вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у ст. 389 діянь.

За вчинення злочину, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За вчинення злочину, передбаченого санкцією ч.2 ст.389 КК України, передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду, про що зазначив Верховний Суду у постанові від 13.08.2020 року у справі № 716/1224/19.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ч.2 ст.389 КК України та кримінального правопорушення (ч.4 ст.185 КК України), яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Суд враховує, що обвинувачений має місце проживання без реєстрації, неодружений, на утриманні нікого не має, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, хворіє, на підтвердження чого суду надано відповідну медичну документацію.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинених кримінальних правопорушеннях є щире каяття.

Обставинами, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинених кримінальних правопорушеннях, є вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.

Щодо щирого каяття обвинуваченого суд вважає доцільним зауважити, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (постанови Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к; від 09.10.2018 року у справі №756/4830/17-к).

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Суд зауважує, що під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_3 висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та засудив свою поведінку, що свідчить на користь щирого каяття обвинуваченого.

Згідно з досудовою доповіддю Коломийського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ризик повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб дуже високий; орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства чи окремих осіб, та може зростати за умови відсутності постійної робочим та зловживання алкогольними напоями.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує вищенаведене, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги обставини, що, згідно зі ст. 65 КК України, підлягають врахуванню, а саме мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінальних правопорушень, історію її життя, той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 хворіє , суспільно корисною діяльністю не займається.

Підставність щодо застосування ч.1 ст.69 КК України, про що просив захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , суд оцінює наступним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

Суд вважає конкретні обставини вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185, ч.2 ст.389 КК України, думка потерпілих про непризначення обвинуваченому суворого покарання, з врахуванням наведеної вище пом`якшуючої покарання обставини, не є такими, що призвели до істотного зниження ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_3 діянь, та приходить до висновку, що в даному кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування положень ч.1 ст. 69 КК України та призначення покарання за ч.4 ст.185 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу чи переходу до іншого більш м`якого виду основного покарання.

Суд акцентує увагу на тому, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та, будучи звільненим з місць позбавлення волі 26.01.2023 року, через незначний проміжок часу знову вчинив кримінальні правопорушення, що свідчить про відсутність позитивних змін у поведінці обвинуваченого, що в поєднанні з його усталеним способом життя свідчить про суспільну небезпечність ОСОБА_3 .

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку із діагнозом В 22.7 (клінічна стадія ІІІ); терапію отримує з січня 2020 року та йому рекомендовано безперервний пожиттєвий прийом медичних препаратів, що підтверджується довідками Івано-Франківської обласної клінічної інфекційної лікарні від 22.06.2023 №130 та від 05.07.2023 №1516, довідкою КП Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги Городенківської міської ради від 19.09.2023.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що отримує ліки у зв`язку з наявним у нього захворюванням та доказів того, що він потребує стаціонарного лікування у матеріалах справи немає та судом не здобуто.

У постанові від 10 червня 2020 року (справа № 161/7253/18) Верховний Суд вказав, що покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе досягнення мети виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів тільки з відбуванням засудженим покарання за умови контролю за його поведінкою та вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за ч.2 ст.389 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарань більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин кримінального провадження в їх сукупності, а також буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально-протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Враховуючи, що до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк перебування під вартою у період з 06.07.2023 по 30.12.2023, за правилами ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день тримання під вартою (попереднього ув`язнення) за один день позбавлення волі.

Також суд вважає за необхідне залишити без зміни до набрання вироком законної сили раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання слід обчислювати з моменту затримання.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 12, ч.4 ст.185 КК України, ч.2 ст.389 КК України, ст.ст. 368, 373-374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч.2 ст. 389 КК України обмеження волі на строк 1 (один) рік;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, після набрання цим вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення у період з 06.07.2023 по 30.12.2023, за правилами ч.5 ст.72 КК України, із розрахунку один день тримання під вартою (попереднього ув`язнення) за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

Речові докази:

мотокосу (тример) червоного кольору серійний номер « НОМЕР_2 », який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його власності;

велосипед марки «CYCO Shimano» сірого кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити у його власності;

шліфувальну машинку (болгарку) марки «EDON» модель «AG125-1037P», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його власності;

блендер марки «Rotex» модель «RTB810-B» чорно-сірого кольору, вінчик для збивання, два двохсторонні ножі для нарізки, ніж-подрібнювач, корпус із змінною ніжкою, які поміщено у спецпакет EXP 0340901, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його власності;

зварювальний апарат марки «Kaiser Welding MMA-250 Home Line» із комплектуючими: тримачем електродів, зварювальним кабелем, зварювальною маскою та щіткою, а також магнітний контакт марки «Sigma»», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його власності;

праску з парогенератором марки «AEG Perfect», DBS 2300, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у його власності.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави:

3346 гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення дактилоскопічного дослідження в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109-23/7329-Д від 27.06.2023;

956 гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109-23/7682-ТВ від 04.07.2023;

717 гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109-23/6509-ТВ від 09.06.2023;

956 гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109-23/6595-ТВ від 13.06.2023;

1195 гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109-23/9069-ТВ від 08.08.2023;

956 гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109-23/7684-ТВ від 04.07.2023;

1195 гривень процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення товарознавчої експертизи в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/109-23/7098-ТВ від 22.06.2023.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим,

який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1