ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 08 грудня 2023 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2023 року представник ГУПФУ у Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду з скаргою на постанову про закриття кримінального провадження посилаючись на те, що постановою старшого дізнавача СД Фастівського РУП ГНПУ в Київській області ОСОБА_4 від 24.10.2023 року закрито кримінальне провадження № 0000331 від 27.05.2023 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст.190 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст.190 КК України. Постанову про закриття кримінального провадження отримано у чергового Фастівського РУП 27.11.2023 року. З даною постановою представник скаржника не згідна та вважає її незаконною, без проведення повного та всебічного встановлення всіх обставин події злочину. Дізнавачем не було встановлено в яких саме банкоматах знімали кошти, не оглянуто відеозапис з камер спостереження банкоматів, не встановлено родичів або близьких померлого ОСОБА_5 , у яких могла перебувати його картка та які знали PIN-код до неї, не порівняно їх зовнішність з особами, які знімали кошти в банкоматі, а тому просить скасувати дану постанову.

Представник скаржника надала в судове засідання заяву в якій вимоги скарги підтримала та просила їх задовольнити, справу слухати у її відсутність.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явилися, про час слухання справи повідомлені належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило.

В силу ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, рішення дії, чи бездіяльність яких оскаржується не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши письмові матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, прихожу до наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, з поміж іншого відносяться верховенство права та законність.

З матеріалів скарги вбачається, що постановою старшого дізнавача СД Фастівського РУП ГНПУ в Київській області ОСОБА_4 від 24.10.2023 року закрито кримінальне провадження № 0000331 від 27.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Частинами 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Глава 26 КПК України, регулює питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Так, п.3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

При розгляді скарги встановлено, що 26.06.2023 року до ЧЧ Фастівського РУП надійшло звернення від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому зазначається, що невідома особа, шляхом обману, в період з вересня 2022 року по березень 2023 року заволоділа пенсійними коштами, які нараховувало Управління на банківський рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , належний померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 10182,33 грн.

27.05.2023 року дані відомості внесено до ЄРДР за № 0000331, попередня правова кваліфікація за ч.1 ст. 190 КК України.

За результатами досудового розслідування, 24.10.2023 року старшим дізнавачем СД Фастівського РУП ГНПУ в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні пдлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова прокурора, слідчого, дізнавача про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За сенсом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор, слідчий, дізнавач повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

В постанові дізнавача про закриття кримінального провадження необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що висновок дізнавача про закриття кримінального провадження необгрунтований, є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Постанову старшого дізнавача СД Фастівського РУП ГНПУ в Київській області ОСОБА_4 від 24.10.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000331 від 27.05.2023 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.190 КК України скасувати.

Ухвала в порядку ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1