Справа № 274/4862/22
Провадження № 1-кс/0274/1765/23
"22" грудня 2023 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Обставини, на які посилається особа, яка подала клопотання
Із постановою скаржник не згоден з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом 24 лютого - 01 липня 2022 року на підставі ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" було здійснено заходи щодо оповіщення про виклик військовозобов`язаних - офіцерів запасу для уточнення облікових даних та проходження ВЛК з метою вирішення в подальшому питання про їх призов на військову службу по мобілізації. Протягом вказаного періоду здійснювались заходи по оповіщенню військовозобов`язаного ОСОБА_4 , 1985 р.н., останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 було оповіщено органом місцевого самоврядування - Андрушівською міською радою про виклик до першого відділу через сестру ОСОБА_5 , яка є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Остання повідомила, що ОСОБА_4 перебуває за кордоном, однак вказана інформація не підтверджена, ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений строк не прибув.
Постановою слідчого від 23.06.2023 вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Оскаржувану постанову отримано відділом 30.11.2023.
Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України з наступних підстав.
Згідно інформації Андрушівської міської ради, військовозобов`язаного ОСОБА_6 останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , неможливо оповістити про виклик у зв`язку із відсутністю за місцем реєстрації:
-згідно інформації на корінці повістки ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання (не проживає) (міститься в матеріалах провадження як додаток до повідомлення).
-згідно рапорта старшого ДОП ВПД №1 БРВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 був відсутній за місцем реєстрації (міститься в матеріалах провадження як додаток до повідомлення).
-згідно інформації Андрушівської міської ради від 06.04 ОСОБА_4 не проживає за місцем реєстрації (міститься в матеріалах провадження як додаток до повідомлення).
-згідно інформації Андрушівської міської ради від 02.05.22 ОСОБА_4 був оповіщений через сестру ОСОБА_5 , яка є власником домоволодіння, про виклик до першого відділу (міститься в матеріалах провадження як додаток до повідомлення), але у встановлений строк не прибув. Інформація, яка надійшла від сестри ОСОБА_4 про його перебування за кордоном, не підтверджена. Крім того, першим відділом було вжито заходів щодо доставки ОСОБА_5 для перевірки наданої інформації при оповіщенні, але згідно рапорту старшого ДОП ВПД №1 БРВП ГУНП в Житомирській області доставити ОСОБА_5 є неможливим, оскільки за даною адресою ніхто не проживає (міститься в матеріалах провадження як додаток до повідомлення).
Згідно відповіді УДМСУ в Житомирській області від 20.04.22 ОСОБА_4 з 2002 року зареєстрований по АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 обізнаний про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але різними способами ухиляється від виконання військового обов`язку, зокрема шляхом не проживання під час воєнного стану за місцем реєстрації.
Крім того, відповідно до абзацу 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету України від 07.12.2016 №921, призовники і військовозобов`язані зобов`язані не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки. Тобто, відсутність військовозобов`язаного під час воєнного стану за місцем реєстрації (або фактичного проживання) є одним із способів ухилення від призову. Також відповідно до абзацу 7 пункту 1 Правил призовники і військовозобов`язані зобов`язані особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово- обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району, а відповідно до абзацу 8 пункту 1 Правил - особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади. Слід зазначити, що з моменту введення воєнного стану та оголошення загальної мобілізації ОСОБА_4 не повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_4 про зміну місця проживання, а також ним не повідомлено про зміну інших облікових даних, зокрема щодо стану здоров`я.
Обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.
Закриваючи кримінальне провадження за відсутності в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого 336 КК України, слідчий не вказав, в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, не встановив наявності суб`єктивної сторони діяння, а також не конкретизував об`єктивної сторони діяння, обмежившись лише переліченням певних доказів, без їх належного аналізу. Так, слідчим не проведені всі необхідні процесуальні дії для перевірки та встановлення або спростування наданих у повідомленні фактів. Зокрема, не взято пояснень від усіх зазначених у повідомленні посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , Андрушівської міської ради. Зазначені процесуальні дії необхідні для встановлення факту належного оповіщення ОСОБА_4 . Також належним чином не перевірено факту проживання ОСОБА_4 без реєстрації у м. Житомирі (що вбачається із пояснення ОСОБА_4 ), що унеможливлює отримання висновку про відсутність умисного ухилення від призову на військову службу, оскільки під час воєнного стану зміна місця реєстрації та проживання заборонена. Крім того, не усунуті суперечності у показах матері та сестри ОСОБА_4 щодо місця його перебування та сімейних відносин.
Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України і, при цьому, не визначено, які саме з його елементів (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в даному випадку. Посилання слідчого на обставину неотримання повістки ОСОБА_4 не є належним та допустимим доказом відсутності складу кримінального правопорушення за с.336 ККУ, оскільки неприбуття за викликом є лише одним із способів ухилення від призову.
Слідчим у постанові не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові слідчого не наведено.
Процедура, позиції учасників провадження
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. До суду спрямував заяву про розгляд скарги у його відсутності, заявлені вимоги підтримав.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Слідчий до суду надіслав заяву про розгляд скарги у його відсутності у зв`язку із завантаженістю.
Неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду скарги.
На переконання слідчого судді за наявними матеріалами можливий розгляд скарги без заявника, зважаючи, що скарга підтримана.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Кримінальне процесуальне законодавство
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Пунктом другом частини першої статті 284 КК України визначено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.
Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Частиною 2 ст.307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідальність за ст. 336 КК України настає за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду щодо внесення відомостей на підставі матеріалів ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо громадянина ОСОБА_5 , який ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації.
Слідчий суддя погоджується із постановою слідчого, вважаючи її законною, виходячи із таких підстав.
Статтею 336 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.
Суб`єктом правопорушення є особа, що підлягає мобілізації.
З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, вчинюється тільки з прямим умислом.
Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено форму повістки, яка вручається на виконання частини 10 статті 1 Закону та частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Вручення повісток проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Окрім того, повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Повістка має бути вручена особисто або уповноваженими особами повинен бути складений акт про відмову від отримання повістки із підписами уповноважених осіб та свідків.
У разі надходження на підприємство листа з територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідальний за ведення військового обліку зобов`язаний вручити повістку військовозобов`язаному працівнику під підпис.
Якщо працівник відмовляється від отримання повістки, то відповідальна особа за ведення військового обліку має скласти акт про відмову від підпису та отримання повістки і відправити його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Згідно з ч. 8 ст. 15 вказаного Закону призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що повістка повинна бути вручена військовозобов`язаному особисто.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що було допитано представника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_4 відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано розпорядження задля забезпечення оповіщення та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження, однак повістку про виклик вручено не було, після чого на мобільний номер телефону, який належить ОСОБА_4 було відправлено повідомлення з проханням з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
В матеріалах, наданих ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні будь-які підтверджуючі документи про те» що ОСОБА_4 отримав повістку про виклик та не зафіксовано його відмову отримувати вказану повістку. Будь-яке усне повідомлення» телефонний дзвінок, смс-повідомлення, у месенджері, як то Viber" чи Telegram та інші способи «запрошення до військкомату» законом не передбачені.
Встановлені в оскаржуваній постанові факти не спростовані доводами скарги. Про факт вручення ОСОБА_4 повістки про виклик матеріали скарги не містять.
Отже, що оскаржувана постанова була винесена після вірної оцінки слідчим фактичних обставин справи, на підставі зібраних та перевірених доказів відповідно до статей 2, 110, 284 КПК України.
Слідчим з урахуванням сукупності зібраних доказів прийнято законне рішення.
Враховуючи вищенаведені обставини, підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду у п`ятиденний строк з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1