справа № 362/7506/23
провадження № 1-кп/362/742/23
ВИРОК

Іменем України

06.12.2023

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2023 року за № 000429, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, має базову середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у силу статті 89 КК України раніше не судимий

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 .

Суд установив:

07 березня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області за результатами розгляду протоколу ААД № 143000 від 06 лютого 2023 року в присутності ОСОБА_3 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, прийняв постанову у справі № 362/1081/23, яка набрала законної сили 20 березня 2023 року та відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУПАП, і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., який сплачений ОСОБА_3 у повному обсязі, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на один рік.

06 лютого 2023 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27 липня 2006 року, що належить ОСОБА_3 , було вилучено та передано на зберігання до Територіального сервісного центру МВС № 3242 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, де зберігається по сьогоднішній день.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність рішення суду, що набрало законної сили, щодо позбавлення його права керування транспортними засобами та будучи ознайомлений з ним, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 06 квітня 2023 року, ігноруючи призначене постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2023 року покарання, відповідно до якого він позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, діючи умисно, всупереч постанови суду, сів за кермо автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , і почав керувати ним. Того ж дня об 11:16, перебуваючи за кермом автомобілю марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 рухався по автодорозі М-05 Е95 75 км поблизу с. Соколівка Білоцерківського району Київської області, де був зупинений поліцейськими БПП в м. Біла Церква УП в Київській області ДПП, один з яких на місці зупинки виніс постанову серії ЕАС № 6788468 від 06 квітня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП, й у подальшому на останнього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 20400 гривень, вказана постанова правопорушником не оскаржена та набрала законної сили, відповідно штраф ОСОБА_3 був оплачений.

Крім того, 05 вересня 2023 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність рішення суду, що набрало законної сили, щодо позбавлення права керування транспортними засобами та будучи ознайомлений з ним, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» повторно, діючи умисно, сів за кермо автомобілю, марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_3 , і почав керувати ним. Того ж дня о 12:10, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 рухався по вул. Шевченка, 32, в с. Соколівка Білоцерківського району Київської області, де був зупинений інспекторами ВРП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, один з яких на місці зупинки склав протокол серії ААД №?017317 від 05 вересня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП.

Тим самим ОСОБА_3 06 квітня 2023 року та 05 вересня 2023 року, діючи з мотивів зневаги до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2023 року, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, якою позбавлено останнього права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких 06 квітня 2023 року та 05 вересня 2023 року він, будучи обізнаним про наявність постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2023 року, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік, сів за кермо автомобіля.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 1 статті 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із того, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 382 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений не працює, має базову середню освіту, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, в силу статті 89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд уважає за належне призначити йому покарання за частиною 1 статті 382 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1