Номер провадження 1-кс/333/4002/23
УХВАЛА

Іменем України

22 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та зобов`язання вчинити дії,

за участі: особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 ,

слідчого- ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_6 від 14.12.2023 про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного допиту свідків у кримінальному провадженні № №0000605 від 29.11.2023 року, в межах якого висунута підозра ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за ч. 4 ст. 402 КК України.

Скаргу мотивовано наступним.

29.11.2023р. в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 КК України. 12.12.2023р., стороною захисту було заявлено клопотання про проведення слідчих дій, а саме повторний допит свідків за участю сторони захисту. 14.12.2023р. на електронну адресу захисника надійшла постанова про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту, про проведення вищезазначених слідчих дій. Сторона захисту, вважає, що вказана постанова про відмова в проведенні слідчих дій є невмотивованою і безпідставною, та такою, що порушує право на захист, з огляду на наступні обставини. Під час проведення досудового слідства, слідчим було здійснено допит наступних свідків, а саме:

- майора, ОСОБА_7 - заступника командира 4-го патрульного батальйону по роботі з особовим складом в/ч НОМЕР_1 ;

- сержанта, ОСОБА_8 - водія 2 відділення 2 взводу автомобільної роти в/ч НОМЕР_1 ;

- сержанта, ОСОБА_9 - санітарного інструктора 1 патрульної роти, 4-го патрульного батальйону, в/ч НОМЕР_1 ;

- полковника ОСОБА_10 - заступника командира в/ч НОМЕР_1 по роботі з особовим складом.

Зокрема, показання саме цих свідків, і стали обґрунтуванням повідомлення про підозру.

Однак, детально проаналізувавши показання даних свідків, стороною захисту було встановлено відомості, які суперечать матеріалам КП, зібраних органом досудового слідства. Так, звертає увагу на ту обставину, що показання даних свідків є фактично копією показань один одного, що вже не може свідчити про правдивість вказаних показань. Крім того, з показань абсолютно усіх свідків, чітко вбачається, що приблизно за тиждень до подій зазначених у підозрі, до складу другої роти, бойовим розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 НГУ, було включено військовослужбовця ОСОБА_4 , у зв`язку із чим, він разом з іншими військовослужбовцями прибув до АДРЕСА_1 , в розташування КАП та був поселений у вказаному н.п.. Водночас, дані покази свідків суперечать повідомленню командира в/ч НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_11 від 29.11.2023р. скерованого до ТУ ДБР, та витягу з журналу бойових дій 4 патрульного батальйону 23 оброгп НГУ (обліковий № 830 дск від 30.09.2023) за 26.10.2023р., що солдата ОСОБА_12 та ОСОБА_4 переміщено з підрозділу охорони та оборони об`єктів дорожньої інфраструктури в районі н.п. Писанці до позицій загальновійськового резерву ОУВ «Запоріжжя» № 3 в районі н.п. Зелене та приступили до виконання поставлених бойових завдань. Оскільки дані відомості говорять про те, що ОСОБА_13 вже більше як місяць виконував бойові завдання в даному н.п.. Крім того, усі свідки включно з ОСОБА_14 , стверджують, що на обстеження до Покровської центральної лікарні Дніпропетровської області, де ОСОБА_13 зробили знімки і поставили діагноз «Гонортроз обох колінних суглобів», його направили після доведення наказу. Однак, як медичні довідки так і відеозапис долучений до матеріалів КП, спростовують цей факт. На відео полковник ОСОБА_14 зазначає, що «сьогодні було завезено даного військовослужбовця до стабіляційного пункту і лікарі оглянули», тим самим підтверджуючи неправдивість показів наданих слідчому, і факт про обізнаність про погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 . За таких обставин, для усунення зазначених розбіжностей, між показаннями свідків та матеріалами КП, які є достатньо вагомими, та такими, що можуть вплинути на результати досудового слідства, а також стати підставою для оскарження підозри, що є невід`ємним правом на захист підозрюваного, вважає за необхідне провести повторний допит вищезазначений свідків за участю сторони захисту. Однак слідчим, було відмовлено в даному клопотанні, обґрунтувавши це тим, що дані свідки вже були допитані в рамках здійснення досудового розслідування, а під час їх допиту були, з`ясовані усі питання, що мають значення для досудового слідства. Просить скасувати постанову слідчого від 14.12.2023, зобов`язати провести повторний допит вказаних свідків із застосування відео фіксації за участі захисника ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу за викладених в ній підставах. Зазначила, що не знайома з показаннями, які надали свідки при повторному їх допиті слідчим. Вказала, що додаткові докази, які свідчать про невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, надані слідчому вже після проведення ним повторного допиту свідків, а отже, є нагальна необхідність знову провести їх допит з урахуванням додаткових доказів. Звернула увагу, що нею ще при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою акцентовано увагу суду на невідповідність свідчень цих свідків обставинам справи. Зазначила, що дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , ОСОБА_15 було направлено повідомлення про скоєння кримінального правопорушення, стосовно її чоловіка, яке полягає у відданні явно злочинного наказу її чоловікові, наданні неправдивих показань вищезазначеними свідками, та порушенні права на захист. 04.12.2023р. на її електронну адресу надійшла відповідь, від керівника Першого слідчого відділу ТУ ДБР з дислокацією у м. Запоріжжі та ОСОБА_16 , згідно якої чітко вбачається, що викладені заявницею доводи та факти підлягають перевірці у порядку та спосіб передбачений нормами КПК України під час досудового розслідування КП №0000605 від 29.11.2023 року в межах якого висунута підозра ОСОБА_4 , а вказана заява долучено до матеріалів КП. Однак, як вбачається із постанови слідчого, дане право на захист підозрюваного грубо обмежується.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, зазначив, що слідчим допитано повторно вказаних свідків, додаткові докази, надані стороною захисту прийнято до уваги Крім того, сторона захисту згідно положень кримінального процесуального законодавства наділена повноваженнями на самостійний збір доказів, у тому числі й опитування свідків.

Вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши протоколи допиту свідків, надані слідчим в судовому засіданні, матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом, та обґрунтованість внесеного клопотання.

Отже, предметом судового контролю під час розгляду таких скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, право сторони захисту ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст. 220 КК України.

Вимоги до змісту постанови слідчого визначені ч. 5 ст. 110 КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що ТУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000605 від 29.11.2023 року, в межах якого висунута підозра ОСОБА_4 а ч. 4 ст. 402 КК України.

12.12.2023р. стороною захисту було заявлено клопотання про проведення слідчих дій, а саме повторного допиту свідків за участю сторони захисту для усунення зазначених в клопотанні розбіжностей між показаннями свідків та матеріалами КП, які є достатньо вагомими, та такими, що можуть вплинути на результати досудового слідства, а також стати підставою для оскарження підозри, що є невід`ємним правом на захист підозрюваного.

За результатами розгляду клопотання захисника слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_6 14.12.2023 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного допиту свідків. В обґрунтування прийнятого рішення слідчий зазначив про те, що усі вказані свідки повторно допитані 02.12.2023, під час чого з`ясовано усі питання,що мають значення для досудового розслідування у тому числі ті, в яких сторона захисту вбачає розбіжності з матеріалами кримінального провадження. Зазначено про можливість ознайомлення з протоколами допиту зазначених осіб в межах реалізації прав, передбачених ст.. 221 КПК України.

Дослідивши у судовому засіданні постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий діяв в межах повноважень, виклав зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування, посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України, тобто постанова відповідає вимогам пункту 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Одним із видів слідчих дій є допит (ст. 224 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України джерелами доказів у кримінальному провадженні є показання свідків, тобто, фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Відповідно до ч. 3 ст. 66 КПК України особа, яку залучають до проведення процесуальних дій під час досудового розслідування як понятого або яка стала очевидцем таких дій, зобов`язана на вимогу слідчого, прокурора не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії.

Змагальність сторін, як одна із загальних засад кримінального провадження, передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Отже, у випадку, коли стороною захисту ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії, саме вона має довести доцільність проведення такої дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Отже, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчий суддя співвідносить вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Хоча самостійність слідчого у провадженні завжди протиставляється праву сторони захисту звертатися із клопотанням про проведення слідчих дій, ухвалення рішень при проведенні досудового розслідування є дискреційним повноваженням слідчого, які він приймає з урахуванням відомостей про досудове розслідування, наявної доказової бази тощо. Слідчий суддя не може втручатись у здійснення досудового розслідування, а уповноважений здійснювати судовий контроль за проведенням досудового розслідування, тобто діями та рішеннями сторони обвинувачення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів сторона захисту матиме змогу реалізувати своє право на допит свідка, відповідно до ст. 352 КПК та доводи захисника щодо неповноти з`ясування всіх фактів та обставин кримінального провадження можуть бути перевірені під час судового провадження.

Отже, враховуючи те, що відповідно до вимог процесуального законодавства, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також на власний розсуд вирішує необхідність проведення певних слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій з урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Слідчий суддя вважає, що захисником у скарзі та у судовому засіданні не доведено, що показання вищевказаних осіб надасть можливість спростувати обставини, викладені у повідомленні про підозру ОСОБА_4 або встановити інші обставини, що мають значення для цього кримінального провадження. Так, з протоколів допиту свідків від 02.12.2023 вбачається, що слідчим з`ясовано питання дати та часу обстеження ОСОБА_4 у Покровській центральній лікарні Дніпропетровської області, про розбіжності у чому наголошує захисник. Щодо дати переміщення ОСОБА_4 з підрозділу охорони та оборони об`єктів дорожньої інфраструктури в районі н.п. Писанці до позицій загальновійськового резерву ОУВ «Запоріжжя» № 3 в районі н.п. Зелене, суд зазначає, що у скарзі та у судовому засіданні не доведено, що саме показання вищевказаних осіб надасть можливість спростувати або підтвердити дані обставини.

Тобто взагалі з урахуванням вищезазначеного, стороною захисту на даний час не доведено наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети такої слідчої дії як повторний допит зазначених свідків.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 225 КПК України, сторона кримінального провадження має право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такої особи в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. Крім того, будь-який свідок сторони захисту може бути допитаний судом під час судового провадження незалежно від того допитувався він чи ні під час досудового розслідування.

Слід також звернути увагу, що кримінальне процесуальне законодавство не покладає на слідчого обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1