Справа № 206/5347/23
Провадження № 1-кс/206/1408/23
УХВАЛА

15 листопада 2023 року в залі суду в м. Дніпрі суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетроська ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача ВД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000169, внесеному 10.08.2022 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

за участі потерпілого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_5 на бездіяльність дізнавача ВД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000169, внесеному 10.08.2022 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, що виразилося в нерозгляді клопотання про надання матеріалів на ознайомлення.

14.11.2023 року ОСОБА_3 подав до канцелярії суду письмову заяву про відвід судді ОСОБА_4 . Заява обґрунтувана тим, що слідчим суддею Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 призначено розгляд вищезазначеної скарги потерпілої особи ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД СВ ВП№4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000169.

Кримінальне провадження №0000169 внесене 10.08.2022 до ЄРДР за його заявою про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством). У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 є потерпілою особою. Вважає, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді скарги і підлягає відводу, оскільки нею, як головуючим суддею розглядалась судова справа №206/4436/21 також за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. У вказаній справі були визнані потерпілими особами ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_9 . Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2023 року по справі №206/4436/21 (провадження № 1-кп/206/25/23) суддя ОСОБА_4 визнала обвинуваченого ОСОБА_10 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні та виправдала його. 08.08.2023 вказаний вирок було скасовано Дніпровським апеляційним судом. ОСОБА_3 та ОСОБА_9 звернулись із скаргами на дії судді ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Вважає, що ці обставини є такими, що викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 та просить заяву про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, пояснив що наразі дисциплінарне повадження у ВРП ще не відкрито, матеріали дізнання стосуються тієї ж самої особи.

Суд, вивчивши доводи заявника, викладені в заяві про відвід судді, заслухавши його пояснення, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 80 КПК України, відвід судді може бути заявлений на підставах, передбачених статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого ,цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26.10.1984 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою» … «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

У справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказує на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Також Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас слід враховувати те, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз викладеного вище, дозволяє суду дійти висновку, що не має підстав вважати, що факт скасування судового рішення суддею може свідчити про її упередженість в розгляді даної скарги на бездіяльність дізнавача. Отже, заявлений ОСОБА_3 відвід судді не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав для відводу судді, що передбачені нормами КПК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо наявності сумнівів в неупередженості головуючого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволені клопотання про відвід судді ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні відводу ОСОБА_3 , заявленого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1