Справа № 645/3837/23
Провадження № 1-кс/645/1068/23
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000975 від 25.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижньовартовськ, російської федерації, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 04.08.2017 вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, за ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 08.11.2019 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ст. ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Первомайського міського суду Харківської області умовно-достроково, невідбутий термін покарання 8 місяців 4 дні;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий відділу поліції №2 Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000975 від 25 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

22.07.2023 о 08:31 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходились біля будинку № 1 по вулиці Ощєпкова у м. Харків, де разом підійшли до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за вищевказаною адресою, в якому виявили банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 синього кольору, належну потерпілій ОСОБА_9 . В цей час у них виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, групою осіб.

Надалі, реалізуючи спільний протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_8 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та не зможе їм перешкодити, дістав з банкомату АТ КБ «ПриватБанк» банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 синього кольору.

Після цього, вищевказані особи пішли до магазину «Кулиничі», де о 08:36 год. цього ж дня за допомогою банківського терміналу сплатили карткою потерпілої ОСОБА_9 № НОМЕР_1 за купівлю продуктів харчування на загальну суму 361 грн. 00 коп.

В подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли до магазину «Крамниця» за адресою м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 220, де о 08:38 та о 08:39 год. цього ж дня за допомогою банківського терміналу сплатили карткою потерпілої № НОМЕР_1 за купівлю алкогольних напоїв на загальну суму 372 грн. 00 коп.

Також, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , зайшли до магазину «АТБ- Маркет» №592 за адресою м. Харків, вул. Маршала Рибалко, 26, де о 08:36 год. та 08:39 год. цього ж дня за допомогою банківського терміналу сплатили карткою потерпілої ОСОБА_9 № НОМЕР_1 за купівлю продуктів харчування та сигаретних виробів на загальну суму 199 грн. 60 коп.

Також, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прийшли до магазину «Єва», за адресою м. Харків, вул. Маршала Рибалка, 24/17, де в період часу з 08:53 по 08:54 год. цього ж дня за допомогою банківського терміналу сплатили карткою потерпілої № НОМЕР_1 за купівлю побутової хімії на загальну суму 527 грн. 68 коп.

Крім цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прийшли до магазину «Аттика» за адресою м. Харків, вул. Маршала Рибалко, 24/17, де в період часу з 08:56 по 08:58 год. цього ж дня за допомогою банківського терміналу сплатили карткою потерпілої № НОМЕР_1 за купівлю продуктів харчування на загальну суму 170 грн. 00 коп.

Надалі, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прийшли до магазину «Посад» за адресою м. Харків, вул. Маршала Рибалко, 24/17, де в період часу з 09:00 по 09:01 год. за допомогою банківського терміналу сплатили карткою потерпілої № НОМЕР_1 за купівлю продуктів харчування на загальну суму 420 грн. 00 коп.

Також, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прийшли до магазину «Роганський М`ясокомбінат» за адресою м. Харків, вул. Маршала Рибалко, 14, де в період часу з 09:10 по 09:12 год. за допомогою банківського терміналу сплатили карткою потерпілої № НОМЕР_1 за купівлю продуктів харчування на загальну суму 424 грн. 09 коп.

Таким чином ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2474 гривні 37 копійок.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 слідчий зазначає зібрані по кримінальному провадженню доказаи, а саме:

- Протоколом огляду від 01.08.2023;

- Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова про арешт майна від 03.08.2023;

- Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні АТ КБ «ПриватБанк» від 08.08.2023;

- Протоколом огляду від 11.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- Іншими доказами, які наявні у матеріалах кримінального провадження.

Підстави застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчим обґрунтовуються настанням ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись покарання у вигляді реального позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_4 , не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює, не має сім`ї, не має на утриманні дітей та інших осіб, які потребують догляду, тому може залишити та змінити своє фактичне місце проживання.

- незаконно впливати на свідків, потерпілого, та іншого підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 під час досудового розслідування вручені копії відповідних процесуальних документів, серед яких є інформація про анкетні дані свідків, потерпілого та іншого підозрюваного, тому існує можливість того, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджений, у тому числі, за корисливі злочини, будучи звільненим умовно-достроково та маючи невідбутий термін покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та умисно, повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення - злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування (суду); незаконно впливати на свідків/потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, все це свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Слідчий просить суд застосувати до підозрюваної ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризик, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував щодо скоєння ним кримінального правопорушення, проте просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати домашній арешт у нічний час, оскільки від не офіційно працює.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Стаття 29 Конституції України гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Із вказаними положеннями Основного Закону України кореспондується стаття 12 КПК, відповідно до якої під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК, віднесені також запобіжні заходи. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами, а тому числі, є тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 4 цієї ж статті визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Стаття 184 КПК визначає вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів. Крім цього стаття 192 КПК встановлює, що у разі подання клопотання про застосування запобіжного заходу після затримання особи без ухвали про дозвіл на затримання, до такого клопотання має бути доданий протокол затримання підозрюваного.

Згідно з положеннями статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання, подане слідчим, за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу, відповідає вимогам, визначеним у ст. 184 та 192 КПК України.

Зміст клопотання містить усі необхідні відомості, що визначені ч. 1 ст. 184 КПК. Виконано вимоги ч. 2 ст. 184 КПК, а саме копію клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надано підозрюваному та його захиснику за три години до початку його розгляду. До клопотання додано документи, визначені ч. 3 ст. 184 та ч. 2 ст. 192 КПК.

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК).

21.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий в клопотанні зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте, воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Таким чином, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про можливе вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, «Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 р. термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалась слідча, при розгляді клопотання, дають підстави на даний час вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя також вважає попередньо встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування/суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, - у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: заборонити підозрюваному залишати житло за вказаною адресою без дозволу слідчого, прокурора, суду - в період доби з 21.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду; 2) не виїжджати з населеного пункту в якому він мешкає - м. Харкова, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Встановити строк дії даної ухвали до 20.11.2023.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 25.09.2023 о 10.20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1