ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/673/24
Провадження № 1-кс/210/238/24
У Х В А Л А

іменем України

05 лютого 2024 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні 0000137 від 03 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою, розлученого, військовослужбовця військової служби ЗС України за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 стрілець, який має на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні немає, постійного місця проживання немає, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимий.

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який продовжено та затверджено указом Президента України № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 16.11.2023, строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3429-IX від 08.11.2023.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

Згідно ст. 24 ч. 1 п. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від25.03.1992 року з 28.01.2023 року ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби ЗС України за призовом під час мобілізації військової частини військова частинаНОМЕР_1 , НОМЕР_2 механізований батальйон 3 рота, 2 взвод, 3 відділення, приблизно у травні 2022 року більш точної дати встановити не вдалось, у вечірній час доби, знаходячись неподалік від зупинки громадського транспорту «БУДЬОНОГО» по вул. Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше знайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , в якого ОСОБА_5 придбав як подарунок предмет, ззовні схожий на гранату «РГН», яку сховав у підсобному приміщенні позаду будинку АДРЕСА_2 .

Надалі, ОСОБА_5 , 03 лютого 2024 року близько 20 години 40 хвилин,маючи при собі у кишені одягненої на ньому в той момент куртки, вибуховий пристрій гранату РГН, разом із знайомим ОСОБА_10 , знаходився біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайомого ОСОБА_11 , з яким у ОСОБА_5 був конфлікт. Останній став висловлюватись на адресу ОСОБА_11 нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій та прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил на норм поведінки в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, створюючи реальну загрозу для життя і здоров`я громадян, утримуючи в руці предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: ручну осколкову гранату РГН із запобіжною чекою та запобіжним важелем, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що знаходиться у громадському місці, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, істотно порушуючи загальноприйняті правила поведінки у суспільстві, діючи умисно, з хуліганських спонукань,створюючи реальну загрозу для життя і здоров`я громадян, висмикнув чеку від ручної осколкової гранати РГН та кинув її у бік парку, яка в подальшому вибухнула, після чого з місця скоєння злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, за ознаками «грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень».

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, таких як переховування від слідчого, прокуратури та суду, незаконний вплив на свідків, інших учасників провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий клопотав про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник під час обговорення клопотання заперечував проти його задоволення та просили застосувати цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Так, матеріалами клопотання встановлено, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, за ознаками «грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень».

04.02.2024 року ОСОБА_5 на підставі зібраних доказів у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 296 КК України.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме:

-протоколом огляду місця події від 03.02.2024;

-довідкою про категорію вибухонебезпечності віяв лени вибухових речовин;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.02.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.02.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.02.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04.02.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 04.02.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.02.2024;

-показаннями свідка ОСОБА_16 від 03.02.2024;

-показаннями ОСОБА_5 від 03.02.2024.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може застосовуватись до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в судовому засіданні були обґрунтовані та доведені наступні ризики:

1)переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Підозрюваний ОСОБА_5 , має фінансову спроможність безперешкодно змінити місце постійного мешкання, залишити межі міста Кривого Рогу, а враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість можливого покарання що збільшує ризик втечі і його можливо відвернути лише взявши особу під варту. В свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_5 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

2)незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, так як йому відоме місце мешкання двох свідків, які були пристуні при вчиненні підозрюваним хуліганських дій у цьому ж кримінальному провадженні. Більш того, під час досудового розслідування не встановлені та недопитані усі свідки протиправних дій, які інкриміновані ОСОБА_5 , на яких останній, зможе незаконно впливати у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

3)продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що також підтверджується тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання, може зберігати бойові припаси та використовувати їх, що є небезпечним для суспільства та громади.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до oc2.nsf/link1/an_1357/ed_2012_07_05/pravo1/T124651.html?pravo=1#1357" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Слідчий суддя вважає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення даних злочинів, повністю підтверджується обґрунтованою підозрою у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявними у провадженні доказами, зазначеними безпосередньо у клопотанні та дослідженими під час судового засідання.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Тому, вважаю за необхідне встановити розмір застави відповідно до ст. 182 КПК України, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст. 202 ч.4 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні 0000137 від 03 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят діб), тобто до 05.04.2024 року включно.

Розмір застави визначити у межах 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 146000 гривень (сто сорок шість тисяч гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 05 квітня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1