Справа № 348/2566/19
Провадження № 1-кп/344/737/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась у селі Чорні Ослави, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з неповною середньою освітою, вдови, непрацюючої, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 вчинила вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вказаний злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 7 липня 2019 року, близько 12-00 год. в гості до ОСОБА_11 у житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зайшла обвинувачена ОСОБА_10 з якою вони випивали спиртні напої.

В подальшому 07.07.2019 року близько 13-00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяла в праву руку із столу за яким розпивали алкогольні напої ніж, після чого діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, нанесла потерпілому ОСОБА_11 три цілеспрямовані удари лезом ножа в ділянку грудної клітки, після чого нанесла ще два удари лезом ножа по тілу потерпілого. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер на місці у своєму житловому будинку, а ОСОБА_10 покинула місце події.

Таким чином ОСОБА_10 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненому не визнала, суду пояснила, що 7 липня 2019 року до неї додому прийшов її сусід, потерпілий ОСОБА_11 та запросив обвинувачену до себе в гості, на що остання погодилась. В гостях у потерпілого також знаходився чоловік на ім`я ОСОБА_12 , з яким потерпілий вживав алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_12 пішов геть і в будинку залишились лише обвинувачена та потерпілий. При цьому, потерпілий ОСОБА_11 не пускав обвинувачену додому закривши двері. Через деякий час ОСОБА_12 повернувся та вони з потерпілим продовжили розпивати спиртні напої. Згодом потерпілий почав безпричинно погрожувати обвинуваченій ножем, а обвинувачена в свою чергу схопилась за ніж руками та поранила праву руку. Після чого потерпілий вдарив її декілька раз по голові поліном, зокрема і по обличчі від чого вона впала на підлогу та втратила свідомість. Прийшовши до свідомості, побачила, що ОСОБА_12 та обвинувачений продовжують вживати спиртні напої і вона вийшла з будинку потерпілого та направилась до себе додому. Прийшовши додому лягла в ліжко та заснула. Вказала, що не наносила ударів ножем потерпілому, а його міг вбити ОСОБА_12 , оскільки коли вона вийшла з будинку той залишився там разом з потерпілим. Відповідаючи на запитання повідомила, що до конфлікту жодного разу не приходила в гості до потерпілого та не перебувала з ним в дружніх стосунках. До медичного закладу про надання їй медичної допомоги не зверталась, оскільки не бачила в цьому необхідності, а також не зверталась до правоохоронних органів.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 вказав суду, що стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження фактів та обставин викладених у обвинувальному акті, у зв`язку із чим необхідно ухвалити виключно виправдувальний вирок.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_10 , її винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями потерпілого, свідків, висновками експертиз, письмовими та речовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що є сином покійного ОСОБА_11 . Протягом тривалого часу проживає в м.Надвірна разом з своєю сім`єю, а ОСОБА_11 проживав сам в своєму домогосподарстві в с. Чорні Ослави. 08.07.2019 року до нього зателефонував сусід його батька ОСОБА_13 та повідомив, про події які трапилось з його батьком ОСОБА_11 . Потерпілий приїхав до батька в с.Чорні Ослави та зайшовши в будинок побачив, що останній лежав в оголеному стані на підлозі та в крові. При цьому, обстановка в будинку порушена не була, на ліжку та на підлозі була кров, на підлозі лежав кухонний ніж. Ознайомившись з протоколом огляду місця події та додатками до нього, повідомив, що все відображене в ньому відповідає дійсності, а відображений на фотографіях ніж він бачив біля тіла ОСОБА_11 . Вказав, що обвинувачену ОСОБА_10 знає, оскільки вона неодноразово заходила в гості до ОСОБА_11 , при цьому робила це в непередбачуваний спосіб, зокрема приходила близько 23 години при цьому, якщо двері були зачинені, стукала в вікна та голосно кричала. Останній раз це трапилось приблизно за два тижні до смерті батька і тоді потерпілий вигнав її з подвір`я батька. Відповідаючи на запитання повідомив, що в будинку батька на момент його приїзду він не бачив інших крім зафіксованих в протоколі огляду місця події речей, зокрема він не бачив там частини колоди чи інших дерев`яних предметів. Обставин смерті батька йому не відомі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 вказала, що покійний ОСОБА_11 був її рідним братом. 07.07.2019 року свідок вирішила зайти до свого брата щоб забрати попередньо куплені нею на базарі продукти. Двері будинку брата були зачиненими, але не на ключ, що здивувало її оскільки ОСОБА_11 був глухим та завжди зачиняв двері будинку на ключ з середини, щоб до нього не заходили сторонні люди, зокрема і ОСОБА_10 . Зайшовши, в кімнату вона побачила, що брат голий лежав на підлозі. Перелякавшись та нерозуміючи, що робити далі вона пішла та покликала на допомогу сусіда ОСОБА_15 та повернувшись разом з ним в будинок брата побачила, що ОСОБА_11 мертвий, на його тілі наявні численні ножові поранення, підлога та ліжко в крові, на підлозі лежить кухонний ніж. ОСОБА_15 зателефонував до сина ОСОБА_11 та повідомив про вбивство батька. Відповідаючи на запитання повідомила, що не бачила в кімнаті де знаходилось тіло її брата частини дерев`яної колоди, поліна чи інших дерев`яних речей. Вказала, що обвинувачену добре знає, оскільки та є її односельчанкою та постійно зловживає спиртними напоями, а також інколи навідувала її брата з проханнями пригостити її спиртним, про що свідку відомо зі слів ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_15 дав показання про те, що 07.07.2019 року до нього додому зайшла ОСОБА_14 та повідомила, що її брат ОСОБА_11 лежить голий на підлозі. Коли свідок разом з ОСОБА_14 зайшов в будинок ОСОБА_11 то побачив, що той лежить на підлозі голий, на ліжку та на підлозі кров, а біля нього лежить ніж. Доторкнувшись до тіла ОСОБА_11 зрозумів, що той мертвий, про що одразу ж повідомив сина покійного ОСОБА_8 . Відповідаючи на запитання повідомив, що не бачив в кімнаті де знаходилось тіло її брата частини дерев`яної колоди, поліна чи інших дерев`яних речей.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 вказала, що 08.07.2019 року до неї дійсно приходила ОСОБА_10 Повідомила, що ОСОБА_10 була в стані алкогольного сп`яніння і через деякий час її забрали з собою працівники поліції. Відповідаючи на запитання повідомила, що не бачила на тілі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та слідів крові.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що покійний ОСОБА_11 є його дідусем. До 2016 року свідок разом з дідусем проживав в с.Чорні Ослави в його будинку, а з 2016 року проживає в м.Надвірна, однак постійно відвідує дідуся, а під час канікулів та вихідних приїжджав до нього в гості та жив разом з ним. Вказав, що обвинувачена ОСОБА_10 на протязі тривало часу відвідувала дідуся і вони разом розпивали спиртні напої та відпочивали. Ще до переїзду в м.Надвірна декілька разів бачив як дідусь ОСОБА_11 та обвинувачена ОСОБА_10 мали інтимні стосунки. Повідомив, що фактично обвинувачена була співмешканкою дідуся і оскільки дідусь жив сам то вона приходила до нього як в день так і вночі. Останній раз бачив ОСОБА_10 в гостях в дідуся приблизно за три тижні до його смерті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 вказав, що є онуком покійного ОСОБА_11 та проживав разом з ним в його будинку в с.Чорні Ослави до закінчення школи. Також разом з ними проживав його брат ОСОБА_17 . За час його проживання в дідуся неодноразово бачив як до нього в гості приходила ОСОБА_10 і вони разом відпочивали та розпивали спиртні напої. Декілька разів разом з своїм братом ОСОБА_17 бачив як дідусь та обвинувачена вступають в інтимні стосунки. Вказав, що фактично ОСОБА_10 була співмешканкою дідуся, оскільки приходила до нього як вдень так і вночі. Зазначив, що ОСОБА_10 вживала спиртні напої та деколи приходила до дідуся маючи тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням прокурора експерт ОСОБА_19 роз`яснив висновок експертизи №116-86-Д від 14.11.2019 року та підтвердив правильність зроблених ним за результатом проведення експертизи висновків. Пояснив, що висновок про наявність в обвинуваченої ОСОБА_10 різаних розсічень шкіри середніх фаланг 2-3-4 пальців правої кисті зроблено ним тільки на підставі наданої на експертизу медичної довідки №2704, а тому час, механізм, локація та спосіб утворення вказаних розсічень йому не відомі. При огляді ножа, який був знаряддям злочину, вказав, що розсічення на руці обвинувачена могла отримати і під час нанесення ножем, описаних ним в експертному висновку №74 від 09.08.2019 року, тілесних ушкоджень потерпілому, за наслідком скользіння руки обвинуваченої по лезу ножа.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_20 вказав, що є зятем обвинуваченої, а з потерпілим просто знайомий. Точно пам`ятає, оскільки це було свято «Івана Купала», що 07.07.2019 року він разом з своєю дружиною приїхали в Надвірнянський РВП оскільки там перебувала затримана ОСОБА_10 . Свідка впустили всередину приміщення відділу поліції, а його дружина залишилась чекати на вулиці. Зайшовши в один з службових кабінетів побачив, що там перебуває його теща ОСОБА_10 , а також працівники поліції. В ОСОБА_10 були сліди крові на лобній ділянці голови, пошкоджена губа, можливо вибитий зуб, а також поріз на долоні правої руки. Свідок вказав, що ОСОБА_10 перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння і саме тому її відмовлялись поміщувати в ізолятор тимчасового тримання.

Також повідомив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 товаришували, та неодноразово разом вживали спиртні напої, як за місцем проживання потерпілого так і за місцем проживання ОСОБА_10 .

Також, вина обвинуваченої ОСОБА_10 доводиться іншими письмовими і речовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Так, протоколом огляду місця події від 08.07.2019 року з фототаблицями та відеозаписом до нього(а.п.144 176, том 1), відповідно до якого, об`єктом огляду є територія домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем фактичного проживання потерпілого ОСОБА_11 . На вказаній території розташований одноповерховий житловий будинок, вхід у якій здійснюється через подвійні одностулкові засклені у три шибки дерев`яні двері. На перших дверях з внутрішньої частини, на других дверях на зовнішній стороні та на третіх дверях із внутрішньої сторони виявлено нашарування речовини бурого кольору. Відразу ж за дверима наявний коридор прямокутної форми з якого по ліву сторону наявні двері, які ведуть у ванну кімната та на яких виявлено нашарування речовини бурого кольору, з коридору на право наявні двері, які ведуть у кухню та з коридору прямо двері ведуть у приміщення квадратної форми у правому дальньому куті на підлозі знаходиться у горизонтальному положенні ногами до дверей труп потерпілого ОСОБА_11 із наявними тілесними ушкодженнями у вигляді колото різаних ран. З місця події, серед іншого, вилучено: труп потерпілого ОСОБА_11 , мікрооб`єкти з лівої та правої руки трупа потерпілого ОСОБА_11 , слід долоні, сім змивів речовини бурого кольору, мікрооб`єкти у вигляді волосся, вирізки із речовинами бурого кольору, предмет ззовні схожий на ніж, жіночий піджак білого кольору у кольорові квіти, штани спортивні, футболка, резинові тапки, пачка від сигарет «Пріма» та запальничка «Fox», мобільний телефон марки «Nokia», 11 недопалків, пляшка об`ємом 0,5 літр «П`яна хата», пляшка об`ємом 0,5 літр «Пшенична», стакан, банка з об`ємом 1 літр, пляшка об`ємом 0,5 літр з під коньяка «Bolgrad», жіноча хустка та жіночі труси чорного кольору. Протокол огляду місця події підписано усіма учасниками цієї слідчої дії без зауважень та доповнень. У ході огляду долученого відеозапису та фототаблиць підтверджено відомості, які відображені у протоколі огляду місця події від 08.07.2019 року.

Актом про застосування службового собаки від 08.07.2019 року (а.п.177, том 1), відповідно до якого працівниками поліції застосовано службового собаку, яка брала слід від трупа людини, а саме потерпілого ОСОБА_11 у селі Чорні Ослави участок Княжів до домоволодіння, де проживала обвинувачена ОСОБА_10 .

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 липня 2019 року відповідно до якого слідчий затримав підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_10 . Фактичний час затримання 08.07.2019 року 18 год. 30 хв. В підозрюваної вилучено спідницю чорного кольору, майку та резинове взуття.

Протоколом огляду трупа від 09.07.2019 року (а.п.20-26 том 2) відповідно до якого на трупі потерпілого ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото - різаних ран, а саме 5 проникаючих ран, одна з яких проходить четвертій міжреберний проміжок, нижній край верхньої долі лівої легені з ушкодженням серцевої сорочки, передньою стінки лівого шлуночка серця з ушкодженням внутрішньої поверхні задньої стінки лівого шлуночка. Раневий канал проходить зліва на право та дещо знизу вверх, довжиною 16 см. На трупі наявні також і інші не проникаючі рани. Проведеним розтином встановлено, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_11 є Геморагічний шок; Ушкодження лівої легені серцевої сорочки та серця; Колото різані рани грудної клітки та правої нижньої кінцівки. Під час огляду трупа потерпілого ОСОБА_11 вилучено зрізи нігтьових пластин обох рук, зразки волосся, змиви із статевого члена та зроблено відбитки пальців потерпілого.

Протоколом відбирання біологічних зразків від 08.07.2019 року (а.п.186, том 1), відповідно до якого за участі спеціаліста та на підставі добровільної згоди обвинуваченої ОСОБА_10 відібрано змиви з обох рук, зрізи нігтів з пальців обох рук, зразок букального епітелію, зразок волосся та відбитки папілярних візерунків з обох рук для подальшого проведення експертиз.

Протоколом відбирання біологічних зразків від 31.10.2019 року (а.п.247, том 1), відповідно до якого за участі спеціаліста та на підставі добровільної згоди обвинуваченої ОСОБА_10 відібрано зразки слини та зразки крові останньої для подальшого проведення експертиз.

Протоколом відбирання біологічних зразків від 31.10.2019 року (а.п.41, том 2), відповідно до якого за участі спеціаліста та на підставі добровільної згоди обвинуваченої ОСОБА_10 відібрано зразки слідів обох стоп останньої для подальшого проведення експертиз.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 166 від 04.11.2019 року (а.п.81-83, том 2), підекспертна ОСОБА_10 на час проведення експертизи психічними захворюваннями не страждає, виявляє легку розумову відсталість в ступені легко вираженої дебільності, може усвідомлювати значення своїх дій. У період інкримінованих їй діянь психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим станом психічної діяльності не страждала, але також виявляла легку розумову відсталість в ступені легко вираженої дебільності. Ступінь вказаної патології не досягає рівня психічного захворювання чи недоумства і не позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому у час інкримінованого правопорушення могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_10 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Висновком експерта № 485 від 10.07.2019 року (а.п.198, том 1) встановлено, що кров із трупа потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи А з ізогеаглютиніном анти В за ізосерологічною системою АВО.

Висновком експерта №859 від 31.10.2019 року (а.п.250, том 1) встановлено, що кров обвинуваченої ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічною системою АВО.

Висновком судово-медичної експертизи №74 від 09.08.2019 року (а.п.194-197, том 1) встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від проникаючої колото різаної рани грудної клітки з ушкодженням лівої легені, серцевої сорочки та серця, яка призвела до масивної крововтрати. Враховуючи характер трупних явищ на момент проведення судово медичної експертизи трупа в морзі можна думати, що з моменту настання смерті ОСОБА_11 пройшло близько 28-38 годин. При проведенні судово медичної експертизи трупа ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани на боковій поверхні грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені, серцевої сорочки та серця, крововиливу в серцеву сорочку, крововиливу в ліву плевральну порожнину, який ускладнений масивною крововтратою і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких які є небезпечні для життя в момент спричинення, і безпосередньо пов`язані з причиною смерті, а непроникаючі колото-різані рани в ділянках грудної клітки та правої сідниці з крововиливами в м`які тканини, садно в ділянці правого передпліччя, яке утворилося незадовго до настання смерті, садна у ділянках голови, 3-го пальця лівої кисті, які утворилися у термін близько 2-3 дні до настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Колото різані рани утворилися від її плоского колюче ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, про що свідчить морфографія ран та результати медико криміналістичної експертизи ран, а садна утворилися від дотичної чи ковзної дії тупих твердих предметів, могли утворитися як при нанесенні ударів у вказані вище ділянки, так і при ударах цими ділянками до таких.

Висновком експерта № 898 від 15.07.2019 року (а.п.201 202, том 2) встановлено, що при судово токсилогічній експертизі крові та сечі від трупа потерпілого ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт, а саме у крові 2,56 % проміле алкоголю у крові, а у сечі 2,88% проміле алкоголю у крові, що вказує на те, що останній до настання смерті вживав спиртні напої, а вказана контцетрація алкоголю у крові, при житті могла відповідати сильному алкогольному сп`янінню в фазі виведення алкоголю з організму.

Висновком судово медичного експерта гістолога №485 від 10.07.2019 року (а.п.198-200, том 1) встановлено, що на трупі потерпілого ОСОБА_11 при проведені даної експертизи виявлено вогнищевий дистелектаз, ателектаз легень. Вогнищені, великовогнищеві, інтраальвеолярні крововиливи. Вогнищеві крововиливи в строму міокарда. Коронаросклероз. Периваскулярний кардіосклероз. Гіпетрофія м`язових волокон. Ліпоматоз міокарда. Хронічний гепатит. Помірно виражений перипортальний фіброз.

Висновком судово-медичної експертизи №135 від 08.08.2019 року (а.п.203-210, том 1) встановлено, що на шматку шкіри грудної клітки зліва виявлено дві колото-різані рани, які заподіяні плоским колото-різаним предметом, яким міг бути клинок ножа, про що свідчить форма ушкоджень, рівні краї, гладкі стінки, наявність одного кінця П-подібного протилежного гострого. На краях і стінках рани накладень заліза не виявлено, про що свідчить результати контактно дифузійного методу дослідження.

Висновком судово-трасологічної експертизи №СЕ-10/109/12-609ТР/19 від 12.12.2019 року (а.п.213-217, том 1) встановлено, що сліди розмірами 37х35 мм та 38х65мм від копійовані на два відрізки темної дактилоплівки придатні, залишені плюсновою частиною стопи людини. Дані сліди могли бути залишені стопами ніг обвинуваченої ОСОБА_10 .

Висновком медико - криміналістичної експертизи №225 від 11.12.2019 року (а.п.220-222, том1) встановлено, що на підставі проведеної експертизи шматка шкіри з ран від трупа потерпілого ОСОБА_11 та ножа досліджені колото різані рани могли бути заподіяні ножем, поданим на експертизу.

Висновком судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/109/14-536Д/19 від 24.09.2019 року (а.п.234-249, том 1) встановлено, що слід пальця руки максимальними розмірами 16х20 мм залишений середнім пальцем лівої руки обвинуваченої ОСОБА_10 .

Висновком судового експерта №116-86-Д від 14.11.2019 року (а.п.246, том 1) встановлено, що у довідці №2704 на ім`я ОСОБА_10 виставлений діагноз Різані розсічення шкіри середніх фаланг 2-3-4 пальців правої кисті. Так, як ОСОБА_10 не змогла прибути на огляд в ОБСМЕ орфографічна характеристика у даній довідці не конкретизована, а тому вирішити питання про те, які були тілесні ушкодження в ділянках 2-3-4 пальців правої руки, не представилось можливим.

Відповідно до даних молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/109/22-140 МГ/19 від 27.11.2019 року (а.п.4-13, том 2), порівняльним дослідженням встановлено, що домінуючі генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на руків`ї предмета схожого на ніж (об`єкт №2) збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію обвинуваченої ОСОБА_10 (об`єкт №2, згідно висновку експерта №СЕ-19/109/22-131 МГ/19 від 27.11.2019 року) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт №1, згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС №СЕ-19/109/22-131 МГ/19 від 27.11.2019 року).

Висновком судово-цитологічної експертизи №146 від 20.11.2019 року (а.п.15-17, том 2) встановлено, що недопалки сигарет, які були представлені на дослідження могли палити особа (особи) в крові якої (яких) знаходиться антиген А за системою АВО незалежно від її (їх) категорії видільництва, що не виключає походження слини на даних недопалках, як від обвинуваченої ОСОБА_10 так і від потерпілого ОСОБА_11 .

Висновком судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/109/14-671Д/19 від 21.11.2019 року (а.п.21-32, том 2) встановлено, що на скляній плашці з етикеткою «ПШЕНИЧНА Lubotinn…» та скляній банці ємкістю 1 літр виявлені сліди пальці. Слід пальця руки максимальними розмірами 15x13 мм залишений великим пальцем правої руки обвинуваченої ОСОБА_10 . Сліди пальців рук максимальними розмірами 9x12 мм та 15x14 мм залишені відповідно вказівним та середнім пальцями правої руки підозрюваної ОСОБА_10 . Сліди пальців рук максимальними розмірами 22x20 мм та 10x13 мм залишені відповідно середнім та безіменним пальцями правої руки обвинуваченої ОСОБА_10 . Слід пальця руки максимальними розмірами 15x17 мм залишений вказівним пальцем лівої руки потерпілого ОСОБА_11 . На поверхні пляшки з етикеткою «Пшенична Lubotin» виявлені сліди пальців рук як обвинуваченої ОСОБА_10 так і потерпілого ОСОБА_11 .

Висновком судово-імунологічної експертизи №867 від 20.11.2019 року (а.п.34-35, том 2) встановлено, що кров на штанах та майці, вилучених в ході огляду місця події, може належати особі (особам) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає можливості належності крові, як потерпілому ОСОБА_11 так і обвинуваченій ОСОБА_10 .

Висновком судово-імунологічної експертизи №868 від 26.11.2019 року (а.п.37-40, том 2) встановлено, що при порівняльному дослідженні волосся, вилученого з місця події із взірцями волосся з голови ОСОБА_10 свідчить про його схожість між собою за основними морфологічними та фізичними ознаками. Таким чином волосини, що вилучені з місця події, можуть походити з голови ОСОБА_10 . Серологічне дослідження підтверджує такий висновок.

Висновком судово-трасологічної експертизи №СЕ-10/109/12-559ТР/19 від 13.11.2019 року (а.п.44-46, том 2) встановлено, що сліди розмірами 37х35 мм та 38х65мм відкопійовані на два відрізки темної дактилоплівки придатні, залишені плюсновою частиною стопи людини та придатні лише для групової ідентифікації.

Відповідно до даних молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/109/22-131МГ/19 від 26.11.2019 року (а.п.50-64, том 2), порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки слідів крові та клітин виявленої у змиві речовини бурого кольору (об`єкт №3) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 (об`єкт №2) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 (об`єкт №1).

Відповідно до даних молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/109/22-130МГ/19 від 13.12.2019 року (а.п.68-76, том 2), встановлено, що генетичні ознаки клітин, без домішки крові, виявлених на спідниці та майці, які є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 .

Висновком судово-медичної експертизи №7-Д від 09.09.2019 року (а.п.77-79, том 2) встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаючі колото-різані рани на боковій поверхні грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені, серцевої сорочки та серця, крововиливу в серцеву сорочку, крововиливу в ліву плевральну порожнину, який ускладнений масивною крововтратою і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких які є небезпечні для життя в момент спричинення, і безпосередньо пов`язані з причиною смерті; непроникаючі колото-різані рани в ділянках грудної клітки та правої сідниці з крововиливами в м`які тканини, садно в ділянці правого передпліччя. Колото - різані рани утворилися у швидкій послідовності від дії плоского колюче ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, про що свідчить морфологія ран та результати медико криміналістичної експертизи ран. При проведенні судово медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_11 судово медичних даних, які б вказували на можливу боротьбу чи самооборону, не виявлено. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень можна думати, що положення потерпілого в момент заподіяння тілесних ушкоджень було різним. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 , малоймовірно, що останній міг чинити які небудь самостійні рухи, а саме рухатись, кричати, чинити опір, тощо, і міг прожити дуже нетривалий період часу.

Висновком судово-криміналістичної експертизи №СЕ-19/109/20-201МРВ/19 від 30.09.2019 року (а.п.92-94, том 2) встановлено, що виявлені на наданих двох відрізках дактилоплівки синє бавовняне волокно, два чорно-сині бавовняні волокна та жовте хімічне волокно придатні для встановлення спільної родової належності з виробами.

Зазначені докази суд визнає належним та допустимим та такими, що у сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченої у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині. Клопотань про дослідження інших доказів учасники кримінального провадження не заявляли.

Оцінюючи доводи захисника про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця поді ї- домоволодіння по місцю проживання обвинуваченої ОСОБА_10 від 08.07.2019 року з долученим до нього відеозаписом (а.п.179-181, том 1) суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно зі статтею 87 КПК України докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду.

Підставою для проведення огляду місця події є інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.

В даному кримінальному провадженні прокурором не надано доказів того, що за адресою фактичного проживання обвинуваченої, тобто місцем проведення огляду місця події, було вчинено кримінальне правопорушення, натомість в самому протоколі огляду місця події тільки зазначено про формальну підставу для його проведення, а саме дозвіл ОСОБА_21 , яка є дочкою обвинуваченої. Але як вбачається з протоколу огляду місця події від 08.07.2019 року з долученим до нього відеозаписом (а.п.179-181, том 1) єдиною метою цієї слідчої дій було виявлення та вилучення за місцем проживання обвинуваченої доказів її причетності до вбивства потерпілого ОСОБА_11 . Наведене дає підстави вважати, що інформація, яка була формальною підставою для проведення огляду місця події, була використана як надуманий привід для проведення іншої слідчої дії.

Отже, проведений органами досудового розслідування 08.07.2019 року огляд місця події фактично є обшуком, який згідно приписів ч. 2 ст. 234 КПК України здійснюється лише на підставі ухвали слідчого судді.

Верховний Суд уже визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема у постановах від 07 червня 2018 року (справа № 740/5066/15-к), від 26 лютого 2019 року (справа № 266/4000/14-к), від 19 березня 2019 року (справа № 380/157/14-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені статтею 233, частиною 2 статті 234 КПК України. З клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися.

Заяву ОСОБА_21 про дозвіл на огляд будинку також не можна брати до уваги як підставу для проникнення до житла без ухвали слідчого судді, оскільки на підставі вказаної заяви обшук проведено по місцю фактичного проживання саме обвинуваченої та з метою отримання доказів її причетності до злочину, при цьому сама обвинувачена в цей час вже була затримана працівниками поліції та взагалі не була обізнана про проведення обшуку за адресою її проживання. Як уже зазначав Верховний Суд у своїх попередніх рішеннях (постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 266/4000/14-к, від 12 лютого 2019 року у справі № 159/451/16-к), для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду в житлі чи іншому володінні особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, враховуючи, але не обмежуючись, наявністю письмового підтвердження такої згоди.

Так, згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 листопада 2013 року в справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з п. 1 ст. 8 Конвенції повинно бути виправданим у розумінні п. 2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є захист особи від свавільного втручання державних органів. У цьому рішенні Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що огляд працівниками міліції житла заявника не проводився згідно із законом, оскільки дозвіл на огляд отримано за обставин, в яких були відсутні процесуальні гарантії, що захищають його здатність висловлювати свою справжню думку.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до переконання, що вказана слідча дія відбулася з порушенням вимог кримінального процесуального закону та визнає протокол огляду місця події від 08.07.2019 року з долученим до нього відеозаписом (а.п.179-181, том 1) недопустимим доказом.

Оскільки в ході проведення огляду місця події речі та документи не вилучались підстави для застосування концепції "плодів отруєного дерева" відсутні.

Суд зазначає, що визнання протоколу огляду місця події від 08.07.2019 року з долученим до нього відеозаписом недопустимим доказом не вплинуло на інші, зроблені судом висновки.

Щодо показань обвинуваченої про те, що 07.07.2019 року вона разом із потерпілим ОСОБА_11 перебувала за місцем проживання останнього і потерпілий почав погрожувати їй ножем, а вона схопила за лезо ножа руками та в такий спосіб поранила собі руку. Що потерпілий ОСОБА_11 наніс їй удар поліном по голові і вона впала та втратила свідомість, а коли прийшла до себе то відразу вибігла на вулицю, при цьому жодних тілесних ушкоджень потерпілому вона не спричиняла. Що потерпілого ОСОБА_11 міг вбити хтось інший, суд зазначає наступне.

З наявного у матеріалах кримінального провадження протоколу огляду місця події від 08.07.2019 року з фототаблицями та відеозаписом до нього(а.п.144 176, том 1)встановлено, що за результатами проведеного у присутності понятих огляду місця події, серед іншого, вилучено: предмет ззовні схожий на ніж, а висновком медико - криміналістичної експертизи №225 від 11.12.2019 року (а.п.220-222, том1) встановлено, що колото різані рани могли бути заподіяні вилученим під час огляду місця події ножем.

Поряд з тим, відповідно молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/109/22-140 МГ/19 від 27.11.2019 року (а.п.4-13, том 2), виявлені на руків`ї ножа сліди крові та клітин, збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію обвинуваченої ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 . Таким чином, вказані докази, спростовують наведенні показання обвинуваченої та вказують на те, що саме обвинувачена, а не потерпілий тримала ніж в руці за руків`я та при нанесенні ним ударів потерпілому пошкодила свою руку. Можливість отримання порізів на руці саме в такий спосіб підтверджена і допитаним в судовому засіданні експертом ОСОБА_19 . Більше того в потерпілого наявні ножові поранення з лівої сторони, а в обвинуваченої були порізи на правій руці, що також вказує на те, що саме обвинувачена стоячи обличчям до обличчя з потерпілим нанесла в ліву частину його тулуба удари ножем, який тримала в правій руці. Щодо показань обвинуваченої про нанесення їй потерпілbv ОСОБА_11 ударів поліном по голові, то такі показанні не пітверджені жодними дослідженими в ході судового розгляду доказами. Зокрема під час огляду місця події не виявлено поліна яким міг бути нанесений удар, як і не отримано доказів наявності в обвинуваченої тілесних ушкоджень в ділянці голови.

Крім того, під час судового розгляду не здобуто доказів того, що в ОСОБА_11 був інший конфлікт вже після того як ОСОБА_10 вийшла з його будинку, а досліджений під час судового розгляду висновок судово-медичної експертизи №74 від 09.08.2019 року (а.п.194-197, том 1)вказує на те, що смерть потерпілого ОСОБА_11 настала за 28-38 годин до проведення експертизи, що охоплює час перебування ОСОБА_10 в будинку потерпілого. Також в ході судового розгляду не надано доказів того, що ОСОБА_10 за наслідком активних дій ОСОБА_11 отримала небезпечні для її життя та здоров`я тілесні ушкодження, а поведінка ОСОБА_10 яка після нанесення ударів ножем ОСОБА_11 пішла до себе додому та до моменту її затримання працівниками поліції не зверталася до правоохоронних органів з заявою про кримінальне правопорушення та до медичного закладу для надання їй медичної допомоги, вказує на відсутність в ОСОБА_10 значних тілесних ушкоджень та на її бажання сховатись від працівників поліції. Показання свідка захисту ОСОБА_20 про наявність в обвинуваченої слідів крові на голові та розбиту губу не є прямим доказом отримання обвинуваченою тілесних ушкоджень за наслідком конфлікту з ОСОБА_11 , оскільки свідок міг бачити обвинувачену в відділі поліції вже на наступний день після вбивста ОСОБА_11 , і обвинувачена перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому місце та час отримання обвинуваченою тілесних ушкоджень достеменно невідоме. Більше того свідок в категоричні формі ствердив, що бачив обвинувачену в відділі поліції саме 07.07.2019 року, однак вказане є неможливим оскільки ОСОБА_10 була затримана та доставлена до відділу поліції 08.07.2019 року. Зрештою наявність в обвинуваченої зазначених свідком тілесних ушкоджень жодним чином не впливає на зроблені судом висновки.

Щодо показань обвинуваченої, про те, що вона не мала наміру вбити потерпілого, а тільки намагалася оборонитись від нього, суд зазначає наступне.

За нормативним визначенням умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (ч.1 ст.115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть потерпілому, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_10 завдала потерпілому п`ять ударів ножем, спричинивши йому смерть. Дії обвинуваченої були активними, а між її діями та їх наслідками у вигляді смерті потерпілого існує прямий причинний зв`язок.

Суд з урахуванням досліджених під час судового розгляду доказів, приходить до висновку, що ОСОБА_10 , умисно завдала п`ять ударів ножем в життєво важливі органи потерпілого. Про наявність умислу на спричинення смерті вказує кількість нанесених ударів, знаряддя вчинення злочину - ніж та кількість і характер наявних у потерпілого тілесних ушкоджень.

За результатом дослідження доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 під час нанесення ударів потерпілому діяла протиправно, оскільки обставин, які б виключали протиправність її діяння, зокрема стан необхідної оборони, судом не встановлено. Як будучи допитаною під час судового розгляду так і під час судових дебатів обвинувачена вказала, що не наносила потерпілому жодних ударів, а тільки вибігла на вулицю після конфлікту з потерпілим, однак такі дії обвинуваченої не можуть вважатися необхідною обороною в розумінні ст.36 КК України, оскільки вони не перебувають в причинному зв`язку з наслідками у вигляді смерті, а суд за відсутності чітких показань обвинуваченої не може перевірити її дії на відповідність вимогам ст.36 КК України.

Також, оскільки умисел ОСОБА_10 фактично був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого, то відповідальність вона повинна понести за наслідки які фактично настали, тобто смерть потерпілого.

Щодо відображення в протоколі огляді місця події трупа потерпілого з частково опущеними штанами, то такі обставини самі по собі та за відсутності чітких показань обвинуваченої з даного приводу, не вказують на перебування обвинуваченої в стані необхідної оборони. Більше того допитані в судовому засіданні потерпілий та свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_17 і ОСОБА_17 повідомили, що обвинувачена та ОСОБА_11 протягом багатьох років підтримували інтимні стосунки та неодноразово ночували разом по місцю проживання ОСОБА_11 , а тому перебування ОСОБА_11 в оголеному вигляді поряд з обвинуваченою, враховуючи їхні попередні відносини, не виходять за межі пристойної поведінки.

Також на думку суду версія сторони захисту про те, що обвинувачена не наносила тілесних ушкоджень потерпілому та їх доводи про можливість перекваліфікації дій обвинуваченої на ст.118 КК Україну, є суперечливими, оскільки кримінальне правопорушення передбачене ст.118 КК України характеризується умисною формою вини.

Над думку суду вказані доводи, висунуті стороною захисту є непослідовними та не узгоджуються з іншими доказами у справі, суперечать матеріалам кримінального провадження, а відтак визнаються судом неспроможними, оскільки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та розцінюються судом як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Будь яких інших версій, які б суд мав змогу перевірити під час судового розгляду стороною захисту не висунуто, а інші показання обвинуваченої не впливають на обсяг обвинувачення та кваліфікацію її дій. Також сторонами кримінального провадження не заявлено клопотань про необхідність доповнення судового розгляду.

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України, оскільки вона вчинила вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно ст.12 КК України є особливо тяжким; дані про особу винної, яка раніше не судима; вперше притягується до кримінальної відповідальності; має незадовільний стан здоров`я; відповідно до висновку експертизи є осудною особою, але виявляє легку розумову відсталість; думку потерпілого, який наполягає на призначенні обвинуваченій максимально суворого покарання; обставини, які обтяжують і пом`якшують його покарання.

При призначенні покарання, суд зважує на роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п.3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_10 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує обвинуваченій покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, думку потерпілого та його представника, які просили суд, призначити обвинуваченій найбільш тяжке покарання і думки сторони захисту, які просили виправдати обвинувачену, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України і вказане покарання є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Проте, заявлений потерпілим розмір матеріального відшкодування до обвинуваченої ОСОБА_10 у розмірі 83840 грн., пов`язані з похованням батька, ритуальними послугами, виготовлення пам`ятника тощо, не підтверджується в повній мірі об`єктивними доказами. Так, в матеріалах справи міститься дані про понесення позивачем відповідних витрат у зв`язку зі смертю батька, зокрема, долучено товарний чек на суму 6150 грн., товарний чек №086 на суму 1800 грн., товарний чек №087 на суму на суму 1800 грн. та накладна №4 від 25.05.2020 року на суму 33600 грн. Суд вважає, що саме документально підтверджені витрати, які вказані вище підлягають до стягнення з обвинуваченої.

Крім цього, неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_10 потерпілому було спричинено відповідну моральну шкоду, що виразилась душевних стражданнях, яких зазнав ОСОБА_8 у зв`язку з смертю батька, через що потерпілий змушений був докладати максимум своїх зусиль для відновлення звичного ритму життя. Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Суд вважає, що з врахуванням глибини моральних страждань, які зазнав потерпілий ОСОБА_8 у зв`язку зі смертю свого батька, матеріального становища обвинуваченої ОСОБА_10 , сума морального відшкодування в розмірі 200000 грн. буде цілком справедливою.

Також, виходячи з вимог ст.177, 178 КПК України, суд вважає, що з врахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченій та існування ризиків того, що обвинувачена зможе переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення буде доцільно до набрання вироком законної сили продовжити застосування до обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Підстав для зміни чи скасування раніше обраного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, не має.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, загальний розмір яких складає 32 707 (тридцять дві тисячі сімсот сім) гривень 03 копійки, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинувачену.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375,615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання термін її попереднього ув`язнення з 08.07.2019 року по 26.09.2019 року та з 02.11.2022 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_1 в дохід держави 32 707 (тридцять дві тисячі сімсот сім) гривень 03 копійки процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_1 у користь ОСОБА_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 43350 (сорок три тисячі триста п`ятдесять ) гривень на відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_1 у користь ОСОБА_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 200 000 (двісті тисяч) гривень на відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

блістер, штани білого кольору, майка зеленого кольору, халат чорного кольору, майка, труси, спідницю чорного кольору, майку оливкового кольору, резинове взуття (постанова слідчого від 23.12.2019 року) повернути обвинуваченій ОСОБА_10 ;

змив РБК, п`ять слідів пальців рук, один слід долоні, зразок крові, зразки відбитків двох стоп, зразок букального епітелію, змиви з рук та зрізи з нігтів обвинуваченої, змиви з рук, зрізи з нігтів та зразки волосся потерпілого, дактилокарти потерпілого, 11 недопалків від сигарет, пачка від сигарет «Прима», запальничка, скляна пляшка із маркуванням «П`яна Хата», скляна пляшка із маркуванням «Пшенична», скляна пляшка із маркуванням «Болград», скляний стакан, скляна банка, поліетиленовий пакет, вирізка із наволочки із слідами РБК, вирізка із підодіяльника із слідами РБК, сім змивів речовини бурого кольору, мікрооб`єкти волосся, два сліди стопи (постанова слідчого від 23.12.2019 року) знищити;

жіночий піджак білого кольору, хустку, труси чорного кольору (постанова слідчого від 23.12.2019 року) повернути власнику.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1