Справа № 545/135/24
Провадження № 1-в/545/68/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, раніше судимого:

- 22.11.2022 Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст.309, ст.75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

Засудженого вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2023 за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.05.2023 за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, -

у с т а н о в и в :

Адміністрація державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» звернулась до суду із поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Також просили встановити адміністративний нагляд щодо засудженого ОСОБА_4 у разі застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він був засуджений до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Засуджений та представник адміністрації установи в судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.05.2023 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднано покарання, призначене вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2023 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці. Згідно з вироком початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання, після набрання ним законної сили.Згідно з розпорядженням суду вирок набрав законної сили 02.06.2023. Строк покарання засудженому рахується з дня його затримання 11.05.2023.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений робітником промислової зони установи у швейній дільниці. До праці ставиться відповідально. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За вироком суду має процесуальні витрати на суму 1 135,68 грн. виконавчі листи на адресу установи не надходили.

Як встановлено судом, за період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 мав два заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не мав.

Адміністрація установи у своїй характеристиці зазначила, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно зі ст.81 КК України.

Так, одним із показників виправлення засудженої є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа довела своє виправлення.

Адміністрація установи у характеристиці від 19.12.2023 зазначила, що засуджений «довів своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду.

Повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.

Щодо встановлення адміністративного нагляду, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Згідно з п. «г» ч.1 ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» підставою для встановлення адміністративного нагляду є вирок суду, що набрав законної сили, щодо осіб, засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Відповідно до п.8. постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.03.1986 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» оскільки адміністративний нагляд встановлюється тільки на підставі і в порядку, передбаченому Законом, суди при розгляді кримінальних справ зобов`язані підвищити вимогливість до органів внутрішніх справ з тим, щоб досудова підготовка за протокольною формою матеріалів про порушення правил адміністративного нагляду, а в передбачених законом випадках, дізнання і попереднє слідство проводились всебічно, повно і об`єктивно. Зокрема, належить вимагати: відомості про попередні судимості піднаглядного; матеріали виправно-трудової установи чи органу внутрішніх справ, що характеризують його на час перебування в місцях позбавлення волі або після відбуття покарання; дані про заходи стягнення, які застосовувались за порушення режиму відбування покарання чи порушення громадського порядку, прав інших громадян або за інші правопорушення; письмове попередження про можливість встановлення адміністративного нагляду та інші дані, необхідні для вирішення питання про законність і обґрунтованість встановлення та продовження адміністративного нагляду.

Частинами 1, 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного життя; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого, з огляду на характер та обсяг обмежень, суд вважає це втручанням у його право на повагу до приватного життя, яке ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.01.2021 року по справі «Дедеш проти України», будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Роман Захаров проти Росії» [ВП] (Roman Zakharov v. Russia) [GC], заява № 47143/06, пункт 227, ЄСПЛ 2015). …. встановлення адміністративного нагляду на строк один рік є втручанням в право особи на повагу до приватного життя. Цей захід ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та може переслідувати законну мету запобігання злочинам. Водночас слід оцінювати чи буде цей захід пропорційним законній меті, яка переслідувалася, і чи були відповідними та достатніми підстави наведені національними органами влади для його обґрунтування. У всякому разі, органи державної влади повинні проаналізувати індивідуальні обставини заявника та пояснити, чому в його справі встановлені щодо нього обмеження були необхідними.

Будь-яких обґрунтувань, підтверджених належними доказами, тієї обставини, що засуджений становить небезпеку для суспільства та може вчинити злочин, у поданні не наведено, а також не зазначено, який саме виховний вплив може бути здійснений на засудженого внаслідок встановлення адміністративного нагляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідних та достатніх підстав для обґрунтування необхідності встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_4 не доведено.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в :

Подання адміністрації державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 06 місяців від відбування покарання за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.05.2023.

У задоволенні подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення

Суддя: ОСОБА_1