Справа № 333/2672/23
Провадження № 1-кп/314/549/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

за участі:

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференцзв`язку з захисником, кримінальне провадження № 0000082, відомості про яке внесено до ЄРДР 13.03.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

- 26.07.2022 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя, за ч. 1 ст. 361-1 КК України, до покарання позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. 03.11.2022 поставлений на облік Олександрівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2023 у денний час доби, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, перебуваючи на перехресті вулиці Очаківська та вулиця Культурна у місті Запоріжжя, діючи умисно з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав, шляхом привласнення, знайдені на землі три зіп-пакети з порошкоподібною речовиною, де о 10 годині 03 хвилин того ж дня, був зупинений працівниками поліції на блокпосту №9 по вулиці Очаківська, 1В, які у період часу з 11 години 09 хвилин по 11 годину 14 хвилину 13.03.2023 під час огляду місця події вилучили у нього вищевказані три зіп-пакети з порошкоподібною речовиною, в складі якої згідно із висновком експерта виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якої складає 0,18297 г (в перерахунку на основу). Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 77.0 від 06.05.2000 метамфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця II, Список №2), яку ОСОБА_6 , зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки останній добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення у зв`язку із добровільним проходженням курсу лікування від наркоманії.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285, особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у випадках, передбаченим законом про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст. 309 КК України встановлено, що винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

За змістом цієї норми особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

При цьому, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України допускається лише за умови, що винна особа дійсно добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Звернення особи до лікувального закладу та лікування від наркоманії визнається добровільним, якщо відбулося за обставин, коли особа мала й усвідомлювала можливість продовжувати протиправну діяльність, але не побажала цим скористатися.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", наркоманія це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а особа, хвора на наркоманію, це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія2.

Згідно чинного Класифікатора хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 МОЗ України, узгодженого з МКХ-10, в системі обліку і звітності в охороні здоров`я хворобу за класифікацією "наркоманія" не зазначено. Усі види залежності від психоактивних речовин кодуються у рамках діагностичного модуля F10-F19, що об`єднує "Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин".

Згідно з довідкою медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради» від 15.09.2023 року № 7166/3, ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в даному закладі з 22.07.2023 по 14.08.2023 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ПАР (метадон, канабіноїди). Синдром залежності від ПАР. Стан відміни ПАР.».

Отже, встановлений ОСОБА_4 діагноз - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ПАР узгоджується з дефініцією наркоманії, визначеною ст. 1 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними".

ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні, що добровільно звернувся і добровільно пройшов курс лікування від наркотичної залежності.

При розгляді даного клопотання, суд враховує правові висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові від 29.11.2021 у справі № 357/11205/19. Зокрема, колегія суддів Об`єднаної палати у вказаній постанові зазначила, що "норма ч. 4 ст. 309 КК за своїм характером є заохочувальною. Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту ставив ціль вилікувати особу від захворювання на наркоманію, яке є тяжчим у порівнянні, наприклад, із захворюванням на алкоголізм. Тому звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма. Покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу. Крім того, законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини. Положення кримінального законуне виключають можливість застосування ч. 4 ст. 309 ККнавіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї. Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування. Колегія суддів об`єднаної палати вважає, що причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку. Законодавець визначає поняття та підстави примусового лікування осіб, хворих на наркоманію, у ст. 16 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними".Будь-яке інше звернення для лікування від наркоманії є добровільним. Суд не може встановлювати додаткові умови для констатації факту добровільності. Так само не має значення для застосування положень ч. 4 ст. 309 ККфакт попереднього перебування особи на обліку. Той факт, що особа вперше звернулася для лікування може слугувати підставою для її звільнення від кримінальної відповідальності шляхом застосування вказаної правової норми, за наявністю інших підстав для цього. Тобто захворювання на наркоманію може бути діагностовано вперше, і це не може бути перешкодою для використання положень ч. 4 ст.309 КК".

Таким чином, на виконання приписів ч. 4 ст. 442 КПК України, Об`єднана палата Верховного Суду зробила висновок про застосування норми права, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України: згідно з ч. 4ст. 309 КК особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії. Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні.Для застосування цієї заохочувальної норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає наявними достатні підстави для задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України у зв`язку з тим, що після вчинення кримінального правопорушення він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркоманії.

У зв`язку з цим кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України підлягає закриттю.

З обвинувального акту вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000082, загальний розмір витрат на залучення експертів складає 755,12 гривень.

Відповідно до вимог ст. 122 КПК України, витрати пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи, здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту). Натомість, у разі прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності, судові витрати з неї не стягуються (постанова Верховного Суду від 03.06.2020 по справі № 712/1710/19). Як вбачається з практики Верховного суду, суд, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, повинен вирішити дане питання, поклавши судові витрати на державу.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 4 ст.309 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. 288, ст.ст. 350, 369-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, в кримінальному провадженні № 0000082, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2023 року, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України

Кримінальне провадження № 0000082, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2023 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні № 0000082, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2023 року, у розмірі 755,12 гривень, віднести на рахунок держави.

Речові докази:

-три зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, упаковані до паперового конверту, вилучені під час проведення ОМП від 13.03.2023 року, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, після набрання ухвалою законної сили - знищити.

-DVD-R диск з відео файлом проведення ОМП від 13.03.2023 року за адресою: м.Запоріжжя, вул. Очаківська, біля буд.1В, упакований до паперового конверту, долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання ухвалою законної сили залишити в матеріалів кримінального провадження.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня проголошення ухвали. Якщо її проголошено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1