Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/3565/23

Провадження № 1-кп/635/286/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої- ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 01 березня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

28 лютого 2023 року приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_6 керуючи техенічно справиним транспортним засобом «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по травсі М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» в напрямку м. Харків із сторони м. Мерефа Харківського арйону Харківської області зі швидкістю 60 км/год.

Під час руху у вищевказаному напрямку, на 22 км+495м. траси М-18 «Харків-Семфиропіль-Алушта-Ялта`водій ОСОБА_6 , діючи необережно, не обрав таку швидкість руху та такі прийоми керування автомобілем, щоб, з урахуванням дорожньої обстановки, мати можливість постійно контролюватирух та безпечно керувати транспортним засобом, чим грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; та втратив контроль над керованістю транспортним засобом, що призвело до виїзду за межі проїзної частини із подальшим наїздом автомобіля «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_1 , на дерево. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/49-HB/23 від 24.03.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної травми голови, тулуба та правої нижньої кінцівки з розривами лонного та крижовоклубового зчленування ліворуч, переломами тазових кісток, переломом поперекового відростку 4-го поперекового хребця, переломами кісток правої гомілки зі зміщенням, саднами голови. За ступенем тяжкості дана травма із закритими переломами кісток тазу та гомілки ( як окремо так і в сукупності) відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров?я.

Згідно висновків судово-автотехнічної експертизи: висновку №CE-19/121- 23/6964-IT від 27.04.2023; у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Він мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортної події шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

Судом встановлені обставини вчиненого даного кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені органом досудового розслідування.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфікуються за частиною 1 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Позиція сторонін кримінального провадження

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд враховуючи повне визнання ОСОБА_6 своєї вини, щиросердного каяття, відсутності обтяжуючих обставин призначити покарання за частиною 1 статті 286 КК України у виді одного року обмеження волі із застосування статті 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_4 не заперечували щодо розгляду криминального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України. Процесуальні наслідки визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження на підставі частини 3 статті 349 КПК України роз`яснені та зрозумілі. Просив цивільний позов задовольнити повністю та зазначив, що не заперечує щодо призначення обвинуваченому покарання з випробуванням. Зазначили, що обвинуваченим ОСОБА_7 шкода була повністю відшкодована, матеріальні та моральні претензії відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 28 лютого 2023 року о 19 годині 00 хвилин був у гостях у свої матері у м. Мерефа Харківського району Харківської області, після чого вони разом з ОСОБА_5 та їх спільним другом ОСОБА_8 , огли повертались разом до м. Харкова. По ходу руху машину занесло, у зв`язку з чим він викрутив кермо та машина врізалась в дерево. Після чого він втратив свідомість.

Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та щиро розкаявся. Просив суд призначати мінімальне покарання, передбачене законом.

Щодо доказів на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 1 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Суд бере до уваги, що прокурор та потерпіла особа також не оспорювали фактичні обставини справи. Судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, пересвідчившись в добровільності позиції обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 та стосуються процесуальних питань, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання та мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, має середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Згідно вимоги встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.07.2021 року ОСОБА_6 був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у кримінальному провадженні, передбаченому частиною 1 статті 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, керуючись вимогами статті 65 КК України, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» поряд з наведеними вище даними про його особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, конкретні обставини справи, відшкодування шкоди, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані про особу обвинуваченого, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді одного року обмеження волі в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, не перебуває на обліку лікаря нарколога та психіатра, за місцем мешкання характеризується посередньо, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 готовий до самокерованої правослухняної поведінки та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства тобто без відбування покарання, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

За частиною 1 статті 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання, зокрема у виді позбавлення права займатися певною діяльністю.

Згідно постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року(справа №702/301/20, провадження № 11-кп/821/579/22), до особи, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення, отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, що призвело до спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій, а також те, що відносно обвинуваченого ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 липня 2021 року було закрито кримінальне провадження за частиною 1 статті 286 КК України на підставі статті 46 КК України, що є достатньою підставою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Щодо вирішення процесуальних питань

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення судових експертиз №СЕ-19/121-23/4471-ІТ від 01 травня 2023 року, №СЕ-19/121-23/4470-ІТ від 25 квітня 2023 року, №СЕ-19/121-23/4469-ІТ від 26 квітня 2023 року та №СЕ-19/121-23/6964-ІТ від 27 квітня 2023 суд стягує з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Згідно частини 4 статті 174 КК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 349, 369, 370, 373, 374,394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звільнити від відбування призначеного за даним вироком основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2023 року (справа №635/1228/23), а саме: транспортний засіб, автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , 1989 року випуску, жовтого кольору.

Речові докази транспортний засіб, автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , 1989 року випуску, жовтого кольору, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експертів у загальній сумі 7 170,00 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого частиною 2 статті 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_9