УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року

м. Київ

справа № 742/457/23

провадження № 51-349ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 липня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК частково приєднано невідбуте покарання за вироком Чернігівського апеляційного суду від 29 березня 2023 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання - 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Крім того, суд вирішив питання щодо початку строку відбування покарання, запобіжного заходу, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення умисно в умовах воєнного стану вчинив низку кримінальних правопорушень, а саме: викрав верхівки дерев породи «Сосна звичайна», що були складені на ділянці поля (кадастровий номер :06:001:0010), розташованого поряд із с. Колісники Прилуцького р-ну Чернігівської обл., яке перебуває у володінні й користуванні ТОВ «Агрікор Холдинг»:

- 21 грудня 2022 року приблизно о 08 годині викрав 3 верхівки дерев, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 650 грн.;

- 22 грудня 2022 року приблизно о 08 годині повторно викрав 5 верхівок дерев, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1100 грн;

- 24 грудня 2022 року приблизно о 08 годині - 5 верхівок дерев, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1150 грн;

- 27 грудня 2022 року приблизно о 07 годині - 5 верхівок дерев, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1110 грн.

Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 31 жовтня 2023 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_5 залишив без змін.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи свою вимогу, вказує, що судами попередніх інстанцій не було застосовано приписи ст. 71 КК, які підлягали застосуванню. Крім того, на переконання касатора, виправлення апеляційним судом помилки в частині застосування згаданих вище положень закону не призведе до погіршення становища ОСОБА_5 , оскільки міра покарання залишиться та ж, яку призначив суд першої інстанції.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, установлених місцевим судом, правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК Верховний Суд не перевіряє, оскільки законності й обґрунтованості судових рішень у цій частині прокурор не оскаржує.

Водночас під час перевірки ухвали Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року не встановлено обставин, які би ставили під сумнів законність і обґрунтованість цього рішення суду.

Так, апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення, дав оцінку викладеним в скарзі доводам прокурора щодо незастосування місцевим судом положень ч. 1 ст. 71 КК під час призначення покарання ОСОБА_5 та відмовив у їх задоволенні.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни оскаржуваного вироку прокурором, оскільки застосування ст. 71 КК передбачає більш суворі правила призначення покарання та в цьому проваджені могло б погіршити становище обвинуваченого. Також суд зауважив, що сторона обвинувачення просила лише змінити оскаржуваний вирок місцевого суду, на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чернігівського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, покарання за яким було частково приєднано судом першої інстанції.

Таким чином, висновки апеляційного суду є обґрунтованими та належним чином мотивованими. Ухвала апеляційного суду не суперечить вимогам статей 370, 419 КПК, у ній наведено відповідні обґрунтування та мотиви, якими керувався цей суд, приймаючи рішення. З висновками апеляційного суду погоджується і Верховний Суд, вважає їх аргументованими з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 26 КПК визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Приписами частин 1, 2 ст. 404 КПК закріплено, зокрема, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

У контексті викладеного суд касаційної інстанції вважає, що апеляційний суд не мав процесуальної можливості для застосування приписів ст. 71 КК, оскільки прокурор порушував питання лише про зміну вироку, однак правило призначення покарання за сукупністю вироків є більш суворим, ніж за сукупністю злочинів. Визначення законодавцем більш суворих правил призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, ніж за сукупністю злочинів, обумовлено саме фактом вчинення нового злочину (нових злочинів) після постановлення попереднього вироку, тобто після того, як цю особу вже було засуджено за інший злочин (інші злочини), але вона не зробила висновків зі своєї попередньої протиправної поведінки та факту її засудження, а навпаки продовжила злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

Така позиція щодо застосування положень ст. 71 КК узгоджується з правозастосовчим підходом об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним у постанові від 01 червня 2020 року (справа № 766/39/17).

Таким чином, викладені в касаційній скарзі сторони обвинувачення твердження не спростовують правильності висновків, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні, у зв`язку з чим немає підстав для сумнівів у законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення. З огляду на вказане вище відсутні підстави для задоволення касаційної скарги прокурора.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3