Провадження № 1-кп/204/1340/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0000571, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч, АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.03.2008 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 14.01.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

-30.11.2012 року Кiровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 17.02.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1

ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Кiровського районного суду

м. Дніпропетровська від 30.11.2012 до покарання строком на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 19.07.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 29.01.2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 07.03.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 150, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України до покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 08.04.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці;

- 18.07.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

- 13.01.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільнений 10.03.2023 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Прокурор подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб. Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років. ОСОБА_5 є працездатною особою, проте постійного офіційного місця роботи не має, не має: місця реєстрації у м. Дніпро, міцних соціальних зв`язків, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що можуть утримати обвинуваченого на місцем мешкання, що вказує на можливість переховуватися від суду. ОСОБА_5 неодноразово судимий за злочини, судимість за які не знята та не погашена. Останній раз ОСОБА_5 судимий вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 40 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільнений по відбуттю строку покарання 10.03.2023 року по відбуттю строку покарання, втім після звільнення на шлях виправлення не став та через короткий проміжок часу повторно вчинив злочин проти власності, що свідчить про те, що підозрюваний схильних до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, обвинувачений не має офіційних джерел доходів, а злочин, у якому обвинувачується, вчинений ним з корисливих мотивів, тобто вчинений злочин є способом забезпечення обвинуваченим життєвих потреб. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримала, просила суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив суд змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, у разі неможливості зміни запобіжного заходу просив суд суттєво зменшити розмір застави.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частинами 1, 2 ст. 177, ч. 1 ст. 178 КПК України визначено, що застосування запобіжного заходу здійснюється з метою, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків на підставі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, для запобігання яких здійснюється запобіжний захід.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, усвідомлення імовірність визнання вини за висунутим обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є вагомою обставиною, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання, неодружений, не працює, будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, висновків для себе не зробив, та знову обвинувачується у вчиненні злочину проти власності.

Щодо твердження сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, у зв`язку з необхідністю догляду за дідусем, суд зазначає, що подана в судовому засіданні копія паспорта та пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_6 не підтверджує родинних зв`язків між зазначеним громадянином та ОСОБА_5 . Отже, стороною захисту не доведено наявність родинних зв`язків між вказаними особами, а тому зазначена підстава не приймається судом при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винним, ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень, відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційного джерела доходу, суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти, відтак у задоволенні клопотання сторони захисту про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на строк 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 194 КПК України на обвинуваченого повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 5 цієї статті на строк не більше 2 (двох) місяців. У разі невиконання цих обов`язків обвинуваченим відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий стан обвинуваченого, дані про його особу, ризики кримінального провадження, суд вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 161040 гривень, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого та у відповідності до ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті. Стороною захисту не надано суду належних обґрунтувань в частині необхідності зменшення розміру застави, або непомірності визначеного розміру застави для обвинуваченого, відтак у задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 197, 314-317, 331, 369- 372, 376, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 грудня 2023 року включно.

Визначити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в кримінальному провадженні у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 161040 грн.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначеної застави у розмірі 161040 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 25.12.2023 виконувати наступні обов`язки: прибувати до прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

У задоволенні клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для виконання та вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30.10.2023 року.

Суддя ОСОБА_1