1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5294/21 1-кп/335/727/2023
27 листопада 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, неодруженого, на утриманні будь-яких осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України,
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, яке відповідно до ухвали Запорізького апеляційного суду від 05.07.2023 було направлено до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя для нового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.
Матеріали кримінального провадження надійшли до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 20.07.2023.
Відповідно до ухвали судді від 24.07.2023 зазначене кримінальне провадження було призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні, яке було відкладено через зайнятість захисника обвинуваченого.
23.10.2023 до суду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 було надано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з призовом ОСОБА_5 під час мобілізації та проходженням служби, що регламентовано ст. 335 КПК України.
У судовому засіданні захисник своє клопотання про зупинення судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що 14.10.2023 він був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та зарахований до складу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, до моменту звільнення останнього з військової служби.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання захисника та вважала, що дійсно є наявними підстави для зупинення провадження у відповідності до ст. 335 КПК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України (в редакції від 14.04.2022), у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.
Визначення «особливого періоду» наведено у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, відповідно до статті 1 якого:
мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стан», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб.
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, а потім був подовжений відповідно до: Указу Президента від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб; Указу Президента від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб; Указу Президента від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, з 05:30 20.05.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб (до 16.11.2023).
Відповідно до Указу № 734/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 16.11.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 лютого 2024 року. Цей Закон набуває чинності з дня його опублікування.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Станом на час розгляду клопотання захисника ОСОБА_4 в Україні існує особливий період.
Додатково суд звертає увагу на те, що у теорії права прийнято виділяти два типи правового регулювання: загальнодозвільний та спеціально-дозвільний.
Для кримінального процесуального права як галузі публічного права є характерним спеціально-дозвільний тип правового регулювання, в основі якого лежить формула: «дозволено лише те, що прямо передбачено законом» (на відміну від загальнодозвільного типу правового регулювання, в основу якого покладено формулу: «дозволено все, крім того, що прямо не заборонено»). Спеціально-дозвільний тип правового регулювання є характерним для публічних відносин та випливає з положень частини 2 статті 19 Конституції України.
Методом правового регулювання як невід`ємною складовою типу правового регулювання є специфічний спосіб юридичного впливу на відповідні суспільні відносини, який складається з трьох основних, первинних способів впливу на поведінку людей - дозволу, зобов`язання і заборони, що тісно взаємодіють і закріплені у правових нормах.
Дозвіл у кримінальному процесуальному праві закріплюється, як правило, за допомогою таких формулювань, як «має право», «вільний», «може», «вправі» і таке інше. Закріплення зобов?язань здійснюється, як правило, за допомогою таких формулювань, як «діє», «зобов`язаний», «повинен» і таке подібне. Покладення на учасників кримінального провадження обов`язків утримуватися від певних дій (заборона) закріплюється, як правило, за допомогою таких формулювань, як «заборонено», «не допускається», «не має права», «не вправі». Крім того, заборона може закріплюватися шляхом нормативного визначення кримінального процесуального правопорушення та встановлення санкції за його вчинення (наприклад, «при повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання»).
Також слід зазначити, що у кримінальному процесуальному праві широко використовуються як імперативний (від лат. impero - наказувати, припис), так і диспозитивний (від лат. dispositio - вільне розпорядження, розсуд) метод правового регулювання. Проте, посадові особи органів, які ведуть кримінальне провадження, не є суб`єктами диспозитивності. Вони гарантують її дотримання.
Судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві, поняття якої неодноразово було предметом тлумачення Верховного Суду (наприклад, у справі № 634/609/15-к), охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. А отже, дискреційні повноваження, у даному випадку суду, не можуть розглядатися як прояв засади диспозитивності.
При використанні імперативного методу організації кримінальних процесуальних відносин права та обов`язки суб`єкта кримінального провадження виникають не завдяки його вільному розсуду та не за домовленістю з іншими суб`єктами, а за владним велінням закону, інакше кажучи, в силу публічного обов`язку перед державою.
Таким чином, норма ч. 1 ст. 335 КПК України передбачає три підстави для зупинення судового провадження: 1) ухилення від явки до суду, 2) психічна чи інша тяжка тривала хвороба, 3) проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
При цьому лише застосування другої підстави є умовною і пов`язане з неможливістю участі у судовому провадженні. Дві інші підстави для суду першої інстанції є безумовними та безальтернативними (окрім здійснення спеціального судового провадження).
Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Відповідно ч.2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.
До клопотання захисника було долучено копію довідки № МВ/8882 від 18.10.2023 виданою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якої солдат ОСОБА_5 , 1998 року народження, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.10.2023 № 398 призваний з 14.10.2023 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
16.11.2023 та 20.11.2023 на запит суду було надано ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідь, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_5 14.10.2023 до складу в/ч НОМЕР_1
В матеріалах провадження є наявними копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 виданого ОСОБА_5 від 27.08.2021.
Зважаючи на те, що участь обвинуваченого при розгляді судового провадження відносно нього на усіх стадіях судового провадження є обов`язковою, але обвинувачений ОСОБА_5 був призваний за мобілізацією 14.10.2023 ІНФОРМАЦІЯ_5 до складу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.11.2023 та довідкою цього ж ТЦК за № МВ/8882 від 18.10.2023, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 335 КПК України зупинити судове провадження щодо цього обвинуваченого до його звільнення з військової служби.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 335, 369-372 КПК України, суд, -
Клопотання захисника ОСОБА_4 про зупинення провадження - задовольнити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1