Справа №333/4183/20
Провадження № 1-кп/333/84/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000611 від 18 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 302 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування клопотання захисник посилається, що відповідно до обставин, що інкримінується ОСОБА_4 , 13.01.2020, 09.04.2020 та 15.04.2020 останній вчинив кримінальні правопорушення, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 302 КК України, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень, оскільки з дня вчинення всіх трьох злочинних епізодів минуло понад три роки.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене захисником клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку давності.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про обґрунтованість заявленого клопотання та відсутність заборон для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 49 КК України з урахуванням зміненого в порядку ст. 338 КПК України обвинувачення.

Вирішуючи заявлене у письмовому вигляді клопотання сторони захисту щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, суд виходить з наступного.

Стаття 49 КК України регламентує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності.

При цьому, положення ч. 4 ст. 286 КПК України зобов`язують суд невідкладно розглянути клопотання сторони кримінального провадження про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом.

Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи суд повинен їх дослідити і, в разі згоди особи, ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності. Одночасно слід відмітити, що вирішення питання, пов`язаного із положеннями ст. 49 КК України не залежить від відношення обвинуваченого до інкримінованого кримінального правопорушення.

Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд зауважує на вимозі, передбаченій ч. 4 ст. 286 КПК України щодо невідкладного розгляду заявленого стороною захисту клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України.

З приводу суті заявленого клопотання, суд знаходить його обґрунтованим.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к (провадження № 51-3094км20), звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Як встановлено судом, відповідно до обвинувачення від 09 жовтня 2023 року, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302 КК України, за обставин, що ОСОБА_6 , 13 січня 2020 року о 20 годині 00 хвилин, отримавши телефонний дзвінок на особистий мобільний телефон НОМЕР_1 від ОСОБА_7 , який відпочиваючи у приміщенні сауни, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , домовився з ОСОБА_4 , що останній організує йому зустріч з повією, яка зможе надати послуги сексуального характеру. Після чого приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих пристрастей, що проявилося в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, не заважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції, на автомобілі Great Wall червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , привіз ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які отримали від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 800 грн за надання сексуальних послуг.

Крім того, 09.04.2020 року о 15 годині 42 хвилини ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_4 на його особистий мобільний телефон НОМЕР_1 та домовився з останнім, що той організує йому зустріч з повією, яка зможе надати послуги сексуального характеру. Після чого, 0 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих пристрастей, що проявилось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції, організував за адресою:

АДРЕСА_2 зустріч ОСОБА_11 з повією ОСОБА_8 , яка отримала від ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 1000 грн. за надання послуг сексуального характеру.

Крім того, 15.04.2020, о 16 годині 51 хвилина, ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_4 на його особистий мобільний телефон НОМЕР_1 та домовився з останнім, що той організує йому зустріч з повією, яка зможе надати послуги сексуального характеру. Після чого, 0 19 годині 11 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих пристрастей, що проявилось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції, організував за адресою: АДРЕСА_2 зустріч ОСОБА_11 з повією ОСОБА_8 , яка отримала від ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 1000 грн за надання послуг сексуального характеру.

Дії, що інкримінуються ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 302 КК України.

Санкція частини 1 статті 302 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років.

Отже, на момент розгляду судом даного провадження минуло понад три роки з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень (п.2 ч.1 ст. 49 КК України), дане кримінальне правопорушення за своєю класифікацією віднесено до категорії кримінального проступку. (ч.2 ст. 12 КК України).

Протягом цього строку останній не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.

Вказані обставини не заперечувались прокурором.

Слід відмітити, що закон не ставить звільнення від кримінальної відповідальності в залежність від визнання або невизнання обвинуваченим провини.

За змістом ст.ст. 284 - 288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 455/229/17 (провадження № 51-3298км20) дотримання умов, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19).

Суд, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, закриває кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання сторони захисту задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

Отже, оскільки сторона захисту заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, тому відсутні підстави для проведення подальшого судового провадження.

Оскільки в цьому кримінальному провадженні суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, процесуальні витрати не можуть бути стягненні з обвинуваченого, а мають бути віднесені на рахунок держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон One Plus у корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , переданий на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, передати власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за належністю;

- банкноту ЕД 9860231 номіналом 100 гривень; банкноту 338268377 номіналом 100 гривень; банкноту С36548191, номіналом 100 гривень; банкноту КП 4567008 номіналом 100 гривень, які долучені до матеріалів кримінального провадження, обернути в дохід держави;

-квитанцію про оплату № ТБ212408 від 09.04.2020; квитанцію про оплату № 739856 від 07.04.2020; квитанцію про оплату № Т8212408 від 15.04.2020, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2020 року на мобільний телефон One Plus у корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 .

Витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1