ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2223/23 Справа № 932/5946/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0001684 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного за ч. 2 ст. 149 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 11 вересня 2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_7 в період з 20-00 години вечора до 08-00 години ранку наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 15 жовтня 2023 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 та можливістю останнім переховуватися від органів досудового розслідування або суду, але недоведення ризиків впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання такому чи вчинення іншого кримінального правопорушення. Разом з цим слідчий суддя вказав, що прокурор не довів неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, тому застосував домашній арешт в певний період часу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді не в повній мірі законне, так як слідчий суддя не врахував вимоги ст.ст. 184, 178 КПК України, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є належним в ньому наявне обґрунтування та долучено відповідні докази для його задоволення. Дані про особу ОСОБА_7 не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Прокурор вказує теж про наявність ризиків, передбачених п.п. 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали скарги, мотиви слідчого судді, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як видно із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0001684 від 14.09.2022 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

05.09.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 149 КПК України, яка в апеляційній скарзі не оскаржується, тому не перевіряється апеляційним судом на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Відповідно до положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини вказані в зазначеній статті.

При обрані запобіжного заходу в виді домашнього арешту в нічний час доби слідчий суддя вказав про доведення прокурором можливого підозрюваним переховуваня від органів досудового розслідування або суду, але недоведенням ризиків впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання такому чи вчинення іншого кримінального правопорушення, а також не доведенням неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику. Тому слідчий суддя вирішив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, поклавши на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, і з цим висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Частинами 1, 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано для особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На переконання колегії суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваної, суд апеляційної інстанції вважає, що вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків не є високою, у зв`язку із чим відносно нього правильно застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_7 в період з 20-00 години вечора до 08-00 години ранку наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 15 жовтня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4