Справа № 182/6931/23
Провадження № 1-кс/0182/1496/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2023 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у залі суду у м. Нікополі клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2023 за № 0001473 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Снігурівка, Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працює, учня 10 класу Нікопольського ліцею №4 НМР, який зареєстрований та фактично проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ з власного пристрою),

законного представника н/л ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

25 грудня 2023 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2023 за № 0001473 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи клопотання

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2023 за № 0001473 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 24.11.2023 у вечірній час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, вступив у злочинну змову з раніше знайомими йому неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , направлену на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме на неповнолітнього ДудуВ.В.

При цьому заздалегідь розподіливши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_9 повинен заприскати очі ОСОБА_10 перцевими балончиками,

ОСОБА_8 повинен забрати майно потерпілого, а ОСОБА_5 повинен спостерігати за навколишньою обстановкою для того, щоб попередити співучасників злочину про небезпеку, що може наближатися від випадкових свідків, що потягне за собою викриття їх злочинної діяльності.

Так, 24.11.2023 приблизно о 20:00 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , попередньо розподіливши між собою ролі кожного, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до лавки, розташованої на зупинці громадського транспорту біля будівлі «Типографії» по вул. Електрометалургів, 21 в м. Нікополі Дніпропетровської області, на якій сидів неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 та переслідуючи корисливі мотиви та особисту зацікавленість, в порушення дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами, діючи умисно, за заздалегідь обумовленим планом, підбігли до неповнолітнього потерпілого, де ОСОБА_5 зупинився та контролював навколишню обстановку, щоб їх злочинні дії не були виявленні сторонніми особами, а ОСОБА_9 , тримаючи в обох руках два перцеві балончики приснув ними в обличчя неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 . Після чого, неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 , намагаючись втекти від нападників, побіг у бік автовокзалу, де на відстані близько восьми метрів від громадської зупинки його наздогнав ОСОБА_8 та вчинив насильницькі дії шляхом нанесеннядекількохударів кулаком руки в область тулуба неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , тим самим, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я неповнолітнього потерпілого.

Продовжуючи релізовувати свій єдиний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 відкрито, умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривку за капюшон, стягнув з неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 куртку чорного кольору фірми «Стоун Макс», яка матеріальної цінності для неповнолітнього потерпілого не представляє, в правій кишені якої знаходився мобільний телефон марки «Apple iPhone 14 ProMax» фіолетового кольору, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 5275 від 11.12.2023 становить 45367,69 грн. та сумку з написом «КАРХАРТ» синього кольору, яка знаходилась зверху куртки, в якій знаходилися особисті речі потерпілого, які матеріальної цінності для неповнолітнього потерпілого не представляють.

Після того, як ОСОБА_8 заволодів вищевказаним майном неповнолітнього ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинили неповнолітньому потерпілому матеріального збитку на загальну суму 45367 грн. 69 коп.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

20.12.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення /злочину/, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, оскільки у його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; у нього немає постійного законного джерела заробітку, слідчий просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливе, оскільки такий запобіжний захід фактично не зможе забезпечити реальне запобігання наявним ризикам. Обрання ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту можливе, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, по якому йому висунуто підозру, визнає. Проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. У тому, що він вчинив, він щиро кається, більше такого не повториться, бо він зробив належні висновки.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , підтримуючи позицію свого підзахисного, проти клопотання слідчого також не заперечувала. Її підзахисний має постійне місце проживання, переховуватись від слідства та суду він не буде, тиснути на потерпілого і свідків теж. Тому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Допитана у судовому засіданні законний представник неповнолітнього - ОСОБА_7 пояснила, що підозрюваний - її син. Вона не заперечує, щоб ОСОБА_5 проживав з нею, а вона зі свого боку буде контролювати його належну процесуальну поведінку та забезпечувати матеріально у випадку перебування його під домашнім арештом.

Оцінка та висновки слідчого судді

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 186 КК України, внесені до ЄРДР 25.11.2023 за № 0001473.

20 грудня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст. 186 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України /ч. 5 ст. 12 КК України/.

Щодо наявності обґрунтованої підозри

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом огляду місця події; показами неповнолітнього потерпілого; показами свідка; вилученими речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що неповнолітній ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, тому може заробляти на життя, вчиняючи корисливі злочини.

З огляду на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин належить до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що. не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, що, на переконання слідчого судді, дає певну характеристику особі підозрюваного. Окрім того, слідчий суддя враховує й те, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; вчинив умисний корисливий злочин у неповнолітньому віці. Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, слідчий суддя переконаний, що стороною обвинувачення доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Також слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання цілодобово.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2023 за № 0001473 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом окрім часу, коли по місту Нікополь та Дніпропетровській області оголошено повітряну тривогу та/або загрозу артобстрілу, коли особі дозволяється прямувати та перебувати в укритті.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, про зміну свого місця проживання та/або місця навчання, роботи.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 19.02.2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1