Провадження № 1-кп/643/650/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000961 від 09 вересня 2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки м. Харків, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшов вказаний обвинувальний акт з додатками.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник в підготовчому судовому засіданні прохали повернути обвинувальні акт відносно ОСОБА_4 прокурору, оскільки посилаючись на порушення нормКПК України при складанні обвинувального акту, а саме, неконкретизованості обвинувачення, порушення права на захист обвинуваченої, тощо, у зв`язку з чим вважали, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, у відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Разом з цим, в обвинувальному акті у порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України не зазначено анкетні дані кожної особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до змісту обвинувального акту встановлено, що слідчий склав обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 про те, що вона підозрюється у виготовленні з метою розповсюдження та розповсюдженні зображень порнографічного характеру, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.301 КК України.

Разом з цим, в обвинувальному акті на виконання вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України не зазначено анкетні відомості кожної особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, чого зроблено не було.

Відповідно до правової позиції, зазначеної у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 березня 2018 року (справа № 521/11693/16-к), правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому.

Також, обвинувальний акт містить посилання на висновок судово-мистецтвознавчої експертизи №2087/16 від 25.07.2016, що на стадії підготовчого провадження ставить сторону захисту в нерівноправне становище. Викладені обставини, а саме розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактичне ставить вже най цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у порівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини в п. 87 рішенні по справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року (статус остаточного набрало 06.12.2005 року), в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції та визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною.

Отже, за наведених вимог Кримінального процесуального закону, суд в підготовчому судовому засіданні має перевірити обвинувальний акт на предмет його відповідності не тільки положень ст.291 цього закону, а й дотримання слідчим чи прокурором під час складення обвинувального акту засад кримінального провадження.

Крім того, відповідно до обвинувального акту: « ОСОБА_4 підозрюється у виготовленні з метою розповсюдження та розповсюдженні зображень порнографічного характеру…», «..оголилися, крупним планом на веб-камеру та демонструвала свої статеві органи, здійснювала маструбаційні дії, тим самим виготовляла та розповсюджувала порнографічне зображення, яке було зафіксовано гр. ОСОБА_6 шляхом відеозахоплення та збережено на компакт-диск…».

Тобто, орган досудового розслідування фактично здійснює ототожнення зображень та відеоматеріалів, виготовлення та розповсюдження яких у відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 301 КК України є окремими складами злочину, а тому чітко не зрозуміло, в чому саме обвинувачується ОСОБА_4 .

Відповідно до обвинувального акту, орган досудового розслідування висуває звинувачення за ч.1 ст.301 КК України, тобто, за виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру, у той же час, зазначаючи лише про те, що гр. ОСОБА_6 було зафіксовано шляхом відеозахоплення та збережено на компакт-диск дії обвинуваченої.

Отже, фактично сторона обвинувачення здійснює ототожнення зображень та відеоматеріалів, виготовлення та розповсюдження яких у відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 301 КК України є окремими складами злочину.

Крім того, щодо безпосередньо виготовлення зображень в обвинувальному акті є лише вказівка на фіксацію дій обвинуваченої з боку гр.. ОСОБА_6 , а тому не зрозуміло, в чому саме обвинувачується ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.301 КК України, вдповідальність настає за ввезення в Україну творів, зображень або інших предметів порнографічного характеру з метою збуту чи розповсюдження або їх виготовлення, зберігання, перевезення чи інше переміщення з тією самою метою, або їх збут чи розповсюдження, а також примушування до участі в їх створенні.

Відповідно до ч.3 ст.301 КК України, перелбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або з отриманням доходу у великому розмірі.

Відповідно до ч.1,2 ст.28 КК України, злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Домовленість про спільне вчинення злочину заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони (Постанова Верховного Суду від 10 грудня 2020 року у справі № 464/710/18).

В той же час, зі змісту обвинувального акту не вбачається повної і конкретної (детальної) інформації щодо інкримінованої кваліфікованої ознаки ч.3 ст.301 КК України, мотивів і мети вчинення тощо, не визначено яким чином відбувалась попередня змова між співучасниками, зокрема, в чому відобразились ролі кожного.

Разом з цим, доводи захисту про неналежне, неконкретне формулювання обвинувачення, суд не бере до уваги, оскільки ці твердження були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції та з приводу них була висловлена правова позиція в ухвалі від 03.08.2017.

Приймаючи рішення про повернення обвинувальному акту прокурору суд вважає, що для усунення недоліків, вказаних у даній ухвалі суду, в проведенні будь-яких слідчих чи процесуальних дій необхідності немає.

При цьому, стороні обвинувачення необхідно звернути увагу, що положень, які би визначали строк, протягом якого після повернення судом обвинувального акта прокурору сторона обвинувачення має виправити недоліки обвинувального акту і звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом чинний КПК України не містить. У той же час відповідно до частини 2 статті 113 КПК України будь-яка процесуальна дія має бути виконана без невиправданої затримки.

Таким чином, для усунення недоліків, вказаних в даній ухвалі суду, прокурор, має процесуальну можливість звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом, дотримавшись при цьому критерію розумності строків.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000961 від 09 вересня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301 КК України, повернути прокурору для виконання вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з моменту оголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_7