Єдиний унікальний номер справи 185/7192/23
Провадження № 1-кп/185/803/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 10 травня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хіва Хоразмської області Узбекистан, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2023 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_11 перебувала біля паркану домоволодіння, за місцем мешкання АДРЕСА_2 , де побачила біля паркану будинку АДРЕСА_3 за вказаною адресою сусіда ОСОБА_10 . В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у неї відбувся словесний конфлікт із ОСОБА_10 , внаслідок чого виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Так, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 , реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи небезпеку своїх дій для життя і здоров`я потерпілого, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, піднявши з землі предмет зовні схожий на дерев`яну палицю, стоячи навпроти ОСОБА_12 умисно нанесла йому один удар вищевказаним предметом в область правої сторони обличчя-ділянки щелепи, спричинивши ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді гематоми обличчя справа, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_11 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю. Підтвердила, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснила, що 24 квітня 2023 року у неї з її сусідом ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся словесний конфлікт, в ході якого вона дерев`яною палицею нанесла останньому один удар в область обличчя. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 24 квітня 2023 року він посварився зі своєю сусідкою ОСОБА_13 та в ході сварки остання нанесла йому один удар дерев`яною палицею по обличчю, внаслідок чого утворилася гематома.

Крім повного визнання вини, винність обвинуваченої ОСОБА_8 підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Згідно висновку експерта від 15 травня 2023 року № 188, згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_10 виявлене тілесне ушкодження у вигляді гематоми обличчя справа, яке утворилось від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначену область та за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.2. б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року. Враховуючи морфологічні ознаки виявленого тілесного ушкодження, воно могли утворитися при обставинах та в час, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації на його ім`я, тобто 24 квітня 2023 року. Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкоджень, не

виключена можливість його утворення при падінні з висоти власного зросту. Виявлене тілесне ушкодження знаходиться в доступній анатомічній ділянці для спричинення його власноручно.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 12 травня 2023 року з відеозаписом до нього, за участю потерпілого ОСОБА_10 відтворено обставини події, які мали місце 24 квітня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема, ОСОБА_10 показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , а саме пояснив, що ОСОБА_11 нанесла йому удар предметом схожим на дерев`яну палку в область щелепи з правої сторони.

Згідно висновку експерта від 17 травня 2023 року № 191-Д, враховуючи локалізацію, кількість та характер виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 , не виключена можливість їх утворення за обставин та умов, на які він вказує, в ході проведення слідчого експерименту за його участю, а саме потерпілий зазначив, що сусідка нанесла йому удар дерев`яною палицею в область нижньої щелепи справа, після чого він впав та втратив свідомість. Тобто механізм утворення виявленого тілесного ушкодження, не суперечить механізму його спричинення, зазначеному в ході проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 12 травня 2023 року з відеозаписом до нього, за участю свідка ОСОБА_14 відтворено обставини події, які мали місце 24 квітня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема, ОСОБА_14 показала механізм нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а саме пояснила, що останньому було нанесено один удар в область щелепи з правої сторони від чого він втратив свідомість.

Згідно висновку експерта від 17 травня 2023 року № 192-Д, враховуючи локалізацію, кількість та характер виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 , не виключена можливість їх утворення за обставин та умов, на які вказує свідок ОСОБА_14 , в ході проведення слідчого експерименту за її участю, а саме свідок зазначила, що потерпілому було нанесено один удар в область нижньої щелепи справа, після чого він впав та втратив свідомість. Тобто механізм утворення виявленого тілесного ушкодження, не суперечить механізму його спричинення, зазначеному в ході проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30 травня 2023 року з відеозаписом до нього, за участю ОСОБА_8 відтворено обставини події, які мали місце 24 квітня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема, ОСОБА_11 показала механізм нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а саме пояснила, що дерев`яною палицею нанесла ОСОБА_10 один удар в область щелепи праворуч.

Зазначені докази винуватості обвинуваченої ОСОБА_8 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинувачену у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинувачена ОСОБА_11 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, її винуватість доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Суд вину обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченої ОСОБА_8 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинуваченої є очевидними і безсумнівними.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_15 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної: раніше не судима, під наглядом лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні трьох малолітніх дітей, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_8 не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_15 слід призначити в межах санкції статті, за якою вона обвинувачується, у вигляді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_15 не обиралась та до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_16 визнати винною за ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_17 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1