Справа № 346/2859/23
Провадження № 11-кп/4808/444/23
Категорія ч.4 ст. 408 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , на вирок Коломийського міськрайонного суду від 15 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Дзвиняч Богородчанського району Івано-Франківської області, з середньо спеціальною освітою, раніше не судимого, розлученого, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді головного сержанта стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.404 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією статті у виді 4 років позбавлення волі.

За вироком суду, ОСОБА_7 вчинив дезертирство, самовільно залишив військову частину з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, молодшого сержанта ОСОБА_7 , який прибув із першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації 09.05.2022 призначено на посаду головного сержанта стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 №122, молодший сержант ОСОБА_7 вважається таким, що справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цінності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вказаній військовій частині. Молодший сержант ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок , дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно Указу Президента України № 69/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану молодшому сержанту ОСОБА_7 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України № 69/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення України.

Однак, 05.06.2022 о 06 год. 30 хв. молодший сержант ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою ухилитися від військової служби, без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив розташування військової частини.

З вироком не погодився захисник та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі не оспорюючи фактичні обставини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його винуватості, вважає оскаржуваний вирок незаконним в частині призначеного обвинуваченому покарання. Звертає увагу на те, що судом не в повній мірі враховано, характеризуючи дані обвинуваченого, а також негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого правопорушення.

Просить вирок суду з цих підстав змінити та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що суд правильно врахував усі пом`якшуючі обставини (щире каяття та визнання вини), особу обвинуваченого, та призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Обставини для призначення більш м?якого покарання відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник наполягали на задоволенні апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Апеляційний суд не перевіряє висновки суду щодо фактичних обставин справи які сторонами не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання внаслідок його надмірної суворості, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, роз`яснень Пленуму ВСУ та призначив покарання достатнє та необхідне задля досягнення мети передбаченої ст.50 КК України.

При цьому суд належним чином врахував, конкретні обставин кримінального провадження, характер вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого (раніше не судимий, розлучений, на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , на які посилаються апелянти, суд також врахував належним чином.

Проаналізувавши зазначені обставини та наведені норми права, апеляційний суд вважає, що доводи захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, не знайшли підтвердження в апеляційному суді.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції в частині покарання є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 15.06.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а обвинуваченим з моменту отримання ним копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3