Справа № 682/2605/23
Провадження № 1-кп/682/184/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута обвинувальний акт у виділеному кримінальному провадженні за № 0001376 від 25.12.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Степань, Сарненського району, Рівненської області, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на утриманні осіб похилого віку не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого востаннє: 02.11.2018 Сарненським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 393 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 06.10.2021 звільнений із місця позбавлення волі «Личаковська виправна колонія № 30», по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

За результатами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що достовірно знаючи про те, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 21.11.2022 продовжено на 90 діб і будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих та інших злочинів, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову, вчинив нове умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення (злочин).

Так, 24 грудня 2022 року близько 19.00 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою із двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи в умовах воєнного стану, маючи за мету вчинити напад з метою заволодіння значної суми грошових коштів, через паркан, проникли на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де шляхом пошкодження вхідних дверей в будинок, за допомогою металевого лому, проникли в середину та вчинили напад на потерпілу ОСОБА_6 . Під час нападу, застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось у зв`язуванні хусткою рук, ніг та очей потерпілої, нанесенні кулаками рук щонайменше 11 ударів по тулубу та голові останньої, чим спричинили тілесні ушкодження для ОСОБА_6 у вигляді: синця правої тім`яної ділянки голови, синця підочної ділянки обличчя зліва, синця ділянки лобу зліва, синця в ділянці носу, крововиливу під слизову оболонку верхньої губи, осаднення слизової оболонки нижньої губи, синця задньої поверхні грудної клітини зліва, колотої рани передньої поверхні грудної клітини зліва, колотої рани передньої поверхні грудної клітини справа, два садна задньої поверхні лівого передпліччя, два садна задньої поверхні правого передпліччя, синця зовнішньої поверхні лівого стегна, синця зовнішньої поверхні правого стегна, синця зовнішньої поверхні лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

При застосуванні фізичного насильства ОСОБА_4 із двома особами, матеріали відносно яких перебувають в окремому провадженні, вимагали у потерпілої передати їм грошові кошти наявні у неї. Не отримавши відповіді від потерпілої ОСОБА_6 , останні, почали розшукувати грошові кошти в будинку самостійно.

Внаслідок пошуку в коморі будинку ОСОБА_4 , та двома особами, матеріали відносно яких перебувають в окремому провадженні, було виявлено дві скляні банки, в яких знаходились грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 в сумі 130 000 грн. та 200 євро, що у перерахунку за курсом євро до гривні, встановленим Національним Банком України, станом на 24.12.2022, становить 7 780 гривень, якими ОСОБА_4 та двоє осіб, матеріали відносно яких перебувають в окремому провадженні, одразу заволоділи. А також із дивану останні забрали мобільний телефон марки «Нокія», вартістю 316,67 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., що належить для ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 та двоє осіб, матеріали відносно яких перебувають в окремому провадженні, залишили будинок потерпілої, а саму потерпілу залишили у безпорадному стані зі зв`язаними руками, ногами та зав`язаними очима на обличчі, лежачою на підлозі.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , та двох осіб, матеріали відносно яких перебувають в окремому провадженні, потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно майнової шкоди на загальну суму 138 121 грн. 67 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

05.10.2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану,

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, із застосуванням до основного покарання ст. 69 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється, підтвердив обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось. Наслідки укладення угоди йому повністю зрозумілі.

Прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, із застосуванням до основної міри покарання ст. 69 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву, в якій не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 Повідомила, що матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та мати не буде. Цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди на її користь просила суд залишити без розгляду.

Захичник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, беручи до уваги заяву потерпілої, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.4 ст. 187 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди потерпілій.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Окрім того, сторони вважають, що для укладення цієї угоди, істотне значення мають наступні обставини:

- ступінь і характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_4 у проведенні досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження щодо нього, відшкодування заподіяної потерпілій майнової шкоди, а також наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження; надання зізнавальних показань ОСОБА_4 стосовно інших учасників вчинення кримінального правопорушення;

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, щире каяття у вчиненому, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначити узгоджене покарання за ч.4 ст. 187 КК України із застосуванням до основної міри покарання ст. 69 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна крім житла.

Вирішуючи питання про цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 , до ОСОБА_4 , про відшкодування моральної шкоди, судом береться до уваги заява потерпілої про залишення цивільного позову в частині вимог до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди без розгляду.

Враховуючи те, що матеріальна та моральна шкода обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодована добровільно, претензій матеріального та морального характеру ОСОБА_6 до обвинуваченого не має, цивільний позов в частині вимог до ОСОБА_4 слід залишити без розгляду.

Окрім цього, відповідно до положень ст. 124 КПК України, враховуючи те, що у кримінальному провадженні №0001376 від 25.12.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , та двох інших осіб у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 виділено в окреме провадження, з останнього необхідно стягнути 1/3 судових витрат за проведення судових експертиз в розмірі 2139 грн. 51 коп. (6418,52 х 1/3 = 2139, 51).

Також в межах виділеного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 суд не вирішує питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки такі слід вирішувати при розгляді кримінального провадження №0001376 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке на даний час перебуває на розгляді у Славутського міськрайонного суду.

Окрім того, ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.01.2023 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який в подальшому неодноразово продовжений, востаннє ухвалою Славутського міськрайонного суду від 06.09.2023 строком на 60 діб.

У зв`язку із викладеним, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання обвинуваченому необхідно зарахувати строк перебування під вартою, день за день з часу винесення ухвали слідчим суддею про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 02.01.2023 року.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 65, 69, 72, ч. 4 ст. 187 КК України, ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.10.2023 року, укладену між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у виділеному кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001376 від 25.12.2022, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання за ч.4 ст. 187 КК України, із застосуванням до основної міри покарання ст. 69 КК України - п"ять років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, крім житла.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття ОСОБА_4 під варту, а саме з 02.01.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою залишити в силі.

Цивільний позов ОСОБА_6 в частині вимог до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2139 грн. 51 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1