1-кс/465/1978/23
У Х В А Л А

Іменем України

22.12.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю

секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного розміру застави до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше судимого вироком Харцизького міського суду Донецької області від 30.01.2013 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі, 06.10.2023 року звільненого з ЛВК №30 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, в якому просить обрати останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення альтернативної застави. При розгляді такого наполягав на його задоволенні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, при цьому, зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме умисного вбивства громадянки ОСОБА_7 , водночас підозрюваний ніде не працює, неодружений та не має міцних соціальних зв`язків позитивного спрямування, раніше притягався до кримінальної відповідальності за умисне вбивство, у разі визнання винним, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а тому, прокурор просив клопотання слідчого задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 стосовно клопотання слідчого заперечив, просив у задоволенні такого відмовити. Вказав, що вбивства ОСОБА_7 не вчиняв, не знає, як все сталось.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив у задоволенні клопотання відмовити, врахувати, що зазначені у клопотанні слідчого ризики відсутні, висунута підозра необґрунтована, а вина підозрюваного у вчиненому не підтверджується належними та допустимими доказами.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в ході судового розгляду, слідчим відділом ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001085 від 21 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 21.12.2023 року близько 02 год. 49 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , у ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи кухонний ніж, умисно наніс потерпілій ОСОБА_7 близько п`яти ударів в область тулуба, шиї та обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження, зокрема у вигляді колото - різаної рани шиї з ушкодженням сонної артерії, що призвело до гострої зовнішньої крововтрати та внаслідок чого наступила смерть потерпілої ОСОБА_7

21.12.2023 року у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, роз`яснено та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_3 від 21.12.2023 року; протоколом затримання згідно ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 21.12.2023 року; протоколом огляду від 21.12.2023 року, в ході якого вилучено одяг підозрюваного ОСОБА_5 з плямами РБК; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 у приміщенні моргу, що по вул. Пекарська, 52 у м. Львові, в ході якого вилучений одяг останньої з плямами РБК; лікарським свідоцтвом про смерть № 1624/23, де вказано, що причиною смерті ОСОБА_7 є гостра зовнішня крововтрата, колото - різана рана шиї з ушкодженням сонної артерії, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення тілесних ушкоджень; протоколами допитів працівників патрульної поліції, які прибули на виклик за адресою: АДРЕСА_2 , а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 21.12.2023 року.

На переконання слідчого судді, наведене здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке йому інкриміновано органом досудового розслідування.

А тому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Також слідчим належно обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати напотерпілого та свідків. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи. Окрім того, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким відповідно до ст.2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, заслуговує на увагу те, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій. Окрім того, ОСОБА_5 є особою працездатного віку, раніше судимий за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, офіційно не працевлаштований, іншою суспільно-корисною діяльністю не займається, а тому не має міцних соціальних зв`язків, затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 15 (п`ятнаднацяти) років, зареєстрований на території Донецької області, а саме на тій її частині, яка на даний час є тимчасово окупованою територією.

За наведених обставин та беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_5 за ч.1 ст. 115 КК України, згідно положень ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, вказують на реальне існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою протиправну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З урахуванням вищенаведеного, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі доведення його винуватості, та за відсутності будь-яких доведених медичних протипоказань, вважаю, що підстав для обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.

При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України 21.12.2023 р. А тому, при визначенні строку тримання останнього під вартою підлягає врахуванню дана обставина.

Також слідчий суддя приймає до уваги те, що відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя може не визначати альтернативний розмір застави при застосуванні до підозрюваної особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. У даному випадку ОСОБА_5 інкримінується вчинення насильницького злочину проти життя особи. Більш того нова підозра оголошена ОСОБА_5 незадовго після виходу останнього з місць позбавлення волі, де останній відбував покарання також за умисне вбивство. А тому, за наведених обставин, слідчий суддя вважає за недоцільне визначати альтернативну заставу підозрюваному ОСОБА_5 , адже така не здатна мінімізувати наявні ризики і є недостатнім заходом забезпечення кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 21.12.2023 р.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 18.02.2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1