Справа № 359/4987/23
Провадження № 1-кп/359/503/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією з використанням дистанційного зв`язку ВКЗ з ДУ «Київський слідчий ізолятор» в залі суду кримінальне провадження №0000676, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, українця, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022 року за ч.1 ст. 190 КК України, за вироком Київського апеляційного суду від 13.04.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71, 72 КК України, та вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.04.2023 року, з урахуванням змін згідно ухвали Київського апеляційного суду від 17.08.2023 року, за ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років шість місяців та 20 днів, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

по обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив умисні корисливі злочини у виді грабежів за наступних обставин.

Відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними, в тому числі, згідно Указу Президента України від 06.02.2023 року №58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 року №2915-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 року.

Так, 28.03.2023 року о 17 годині 59 хвилині, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, під час перебування у приміщенні торгівельного залу магазину №197 ТОВ «Фора», за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київській Шлях, 90, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна з корисних мотивів, відкрито заволодів пляшкою алкогольного напою: виски «Jack Daniel`s», об`ємом 0,7 літра, після чого ігноруючи численні вимоги та спроби працівника охорони вказаного закладу припинити його протиправну діяльність, залишив місце скоєння злочину та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «Фора» матеріальну шкоду на суму 673,31 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв умисні дії, що виразились у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Окрім цього, 28.03.2023 року о 18 годині 34 хвилині, ОСОБА_4 , під час перебування у приміщенні торгівельного залу магазину «Продукти» ТОВ «АГРОПРОМТОРГСЕРВІС- ЛТД», який розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 6Б, реалізуючи власний злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна з корисних мотивів, відкрито заволодів: пляшкою «Captan Morgan Original Spiced Gold», об`ємом 0,7 літра, та пачкою цигарок «BOND синій 25 шт.», після чого ігноруючи численні вимоги та спроби працівників вказаного закладу припинити його протиправну діяльність, втік з місця скоєння злочину та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «АГРОПРОМТОРГСЕРВІС- ЛТД» матеріальну шкоду на суму 455,15 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Доказами вчинення ОСОБА_4 указаних злочинів, є надані ним в ході судового розгляду покази.

З урахуванням позиції обвинуваченого, його захисника ОСОБА_5 , та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту потерпілого, свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини вчинення інкримінованих йому дій, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому йому обвинуваченню.

З цього приводу, він зазначив, що дійсно, двічі відкрито викрав з різних магазинів дві пляшки алкогольних напоїв, а саме виски «Jack Daniel`s», об`ємом 0,7 літра та рому «Captan Morgan», об`ємом 0,7 літра. Після викрадення рому та пачки цигарок його було затримано. Пляшку попередньо викраденого виски він випив.

Крім допиту обвинуваченого, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_4 , процесуальні витрати та речові докази у справі. Судовий розгляд здійснено у відповідності до пред`явленого обвинувачення, і підстав для його зміни не встановлено.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винуватим у їх вчиненні, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як грабіж, вчинений двічі та повторно, в умовах воєнного стану. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною. При цьому грабежі вчинені ним дійсно повторно, оскільки раніше останній притягався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, характер суспільної небезпеки скоєного ним, вартість завданих ним збитків, завдана матеріальна шкода, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують відповідальність та наявність обтяжуючої відповідальність обставини як повторність вчинення грабежів.

В той же час, згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що останній вчинив кримінальні правопорушення злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Дані кримінальні правопорушення є умисними, а також суспільно небезпечними, оскільки посягають на право власності юридичних осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в обох випадках, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття та сприяння органу досудового слідства в розкритті злочину. Доказів скрутного матеріального становища обвинуваченого суду не надано, останніх з поданих матеріалів не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, як зазначалось вище є вчинення злочину за ч. 4 ст. 186 КК України повторно саме 28.03.2023 року.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що останній раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, не одружений, не працюючий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання та реєстрації не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення злочинів проти власності.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та його відношення до скоєного, та підстави для визначення самого виду покарання.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Зважаючи на викладене суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України мінімального покарання із застосуванням положень ст. 70 КК України щодо частково складання покарань за попередніми вироками, що остаточно визначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 17.08.2023 року в справі №373/421/23.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, його відношення до скоєного, відсутність будь-яких тяжких/нетяжких наслідків, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення строком на 7 років.

Згідно частини першої статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є особливо тяжким злочином, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

З урахуванням зазначених положень, остаточне ж покарання ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, на думку суду, необхідно призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.04.2023 року, з урахуванням змін згідно ухвали Київського апеляційного суду від 17.08.2023 року, за ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі строком на шість років шість місяців та 20 днів, та визначити його у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту проголошення вироку судом 30.10.2023 року, зважаючи на те, що ОСОБА_4 утримується під вартою в рамках зважаючи на відбування покарання за попереднім вироком. В порядку ст. 72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 28.03.2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 слід тимчасово залишити в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати становлять в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 318, 322, 342-352, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 63, 65-66, 70, 71, ч. 4 ст. 186 КК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом частково складання невідбутої частини покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.04.2023 року, з урахуванням змін згідно ухвали Київського апеляційного суду від 17.08.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку судом, тобто з 30.10.2023 року.

В порядку ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення в період з 28.03.2023 року по 29.10.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

ОСОБА_4 тимчасово залишити під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком суду законної сили.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме: оптичний диск з камер спостережень магазинів, що знаходиться в матеріалах кримінальних проваджень, - залишити зберігати в матеріалах таких проваджень; скляну пляшку «Captan Morgan Original Spiced Gold», об`ємом 0,7 літра, та пачку цигарок «BOND синій 25 шт., передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого, - залишити в користуванні ТОВ «АгроПромТоргсервіс ЛТД» ().

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Суддя ОСОБА_1