печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Простозем» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000128 від 19.08.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Простозем» ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000128 від 19.08.2021 року.

В обґрунтування вимог клопотання вказує, що арешт накладено необґрунтовано, без надання можливості власнику майна бути присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, без надання права висловити свою правову позицію під час розгляду клопотання про арешт майна. Поряд з цим, органом досудового розслідування не вказано яке відношення ТОВ «Простозем» має до кримінального провадження №0000128 від 19.08.2021, жодного разу до Товариства не надсилались запити щодо надання тих чи інших пояснень, не запитувалися й документи на право власності вище переліченого майна.

У судове засідання особа, яка подала клопотання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Проте, адвокат ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у його відсутність. На вимогах клопотання наполягав, просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшли письмові заперечення прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 19.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2022 року у справі № 757/29140/22-к накладено арешт на: нежитлову будівлю, загальною площею 15,0 кв.м, по АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; нежитлову будівлю, загальною площею 15,0 кв.м, по АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; нежитлову будівлю, загальною площею 15,0 кв.м, по АДРЕСА_3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, які на праві власності належать ТОВ «ПРОСТОЗЕМ» () та заборонено особі, у володінні якої перебуває вищезазначене майно, відчужувати його та будь-яким чином розпоряджатися ним. Заборонено державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаних об`єктів нерухомості.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор не довів та не обґрунтував свої твердження, що нежитлові будівлі, які належать ТОВ «ПРОСТОЗЕМ» відповідають критеріям ст. 98 КПК України та є предметом злочину, або набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, слідчий суддя бере до уваги письмові заперечення прокурора, проте доказів на підтвердження довадів викладених у них слідчому судді не надано, як і не надано доказів, що продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження є на разі доцільним та співмірним цілям кримінального правопорушення.

Крім того, накладений арешт порушує права володільця майна на розпорядження належним йому майном.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2023 року у справі № 757/29140/22-к на майно ТОВ «ПРОСТОЗЕМ» () із забороною відчуження та розпоряджатися ним, скасувати заборону державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дій щодо об`єктів нерухомості, а саме:

нежитлову будівлю, загальною площею 15,0 кв. м, по АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00;

нежитлову будівлю, загальною площею 15,0 кв. м, по АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00;

нежитлову будівлю, загальною площею 15,0 кв.м, по АДРЕСА_3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1