Номер провадження:1-кс/521/3687/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2023 року м. Одеса
У ході проведення огляду місця події дізнавачем СД ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 58, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності понятих та під відеозапис вийняв з свого рюкзаку, який мав при собі згорток з кристалічною речовиною білого кольору, пігулку блакитного кольору в упаковці під назвою «Габана» та видав працівникам поліції. ОСОБА_5 зазначив, що вказану речовину знайшов, а пігулку блакитного кольору в упаковці під назвою «Габана» придбав в аптеці та зберігав їх для власного вживання.
Так, виїздом СОГ було вилучено пігулку блакитного кольору в упаковці «Габана», яку упаковано до сейф-пакету №ВУМ2010493, та згорток з кристалічною речовиною білого кольору, який упаковано до сейф-пакету №ВУМ2010502.
Постановою дізнавача від 15.10.2023 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Дізнавач СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за відсутності його та прокурора, особу у якої було вилучено майно, повідомлено про час та дату судового засідання.
Особа у якої було вилучено майно - ОСОБА_5 , надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання дізнавача.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання дізнавача про арешт майна із забороною володіння, розпорядження, користування, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, яке 15.10.2023 року під час огляду місця події за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Філатова, 58, видав ОСОБА_5 , а саме: пігулку блакитного кольору в упаковці «Габана» та згорток з кристалічною речовиною білого кольору.
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1