Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, українця, депутата Коростишівської міської ради Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 15.01.2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 15.01.2024, тобто у межах строку досудового розслідування. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчім суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні в тому числі і тяжкого кримінального правопорушення, за попередньою змовою групою осіб. Вказує, що не всі речові докази ще вилучені та не встановлено всіх осіб, причетних до кримінального правопорушення, а перебуваючи на волі підозрюваний може впливати на інших учасників кримінального провадження.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, тобто до 15.01.2024, без визначення розміру застави.

В обгрунтування клопотання послався на те, що СУ ГУ НП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000373 від 14 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1,2 ст.263, ч. 1,2 ст.309, ч.2 ст.189, ст.386, ч.2, 5 ст.255, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 149, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 342, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 345, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 02.01.2018 у ОСОБА_8 під приводом безпідставного звинувачення ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у нібито зґвалтуванні його сестри ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі останніх із заподіянням фізичних страждань.

Для реалізації вказаного умислу ОСОБА_8 вступив в попередню змову із ОСОБА_13 та двома іншими не встановленими на даний час особами.

02.01.2018 після 16 год ОСОБА_8 з метою реалізації злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_13 та двома іншими особами, на автомобілі марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові чорного кольору, прибули до ділянки місцевості поблизу магазину «Розруцький», що по вул. Київській, 92-А в м. Коростишеві, де зустрілися з потерпілим ОСОБА_14 . Застосовуючи фізичну силу примусово, проти волі останнього, помістили його до багажного відділення вказаного автомобіля та висловили звинувачення у зґвалтуванні ОСОБА_12 , а також погрози у заподіянні йому у зв`язку з чим тілесних ушкоджень.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та двоє інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, незаконно позбавивши волі ОСОБА_10 , на вказаному автомобілі перевезли його до ділянки місцевості поблизу магазину «Сармат», що поблизу буд. 19 по вул. Різдвяна в м. Коростишеві.

В той же день, 02.01.2018 на цьому ж місті, зустрівши ОСОБА_16 , застосовуючи до нього фізичну силу, примусово поза його волею, помістили останнього до багажного відділення вказаного автомобіля та висловили звинувачення у згвалтуванні ОСОБА_12 , а також погрози у заподіянні йому тілесних ушкоджень.

Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , та двоє інших невстановлених осіб, 02.01.2018 приблизно о 17 год перевезли потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до недіючого затопленого гранітного кар`єру «Вороного», неподалік вул. Червоних партизан (наразі вул. Партизанська) в м. Коростишеві, де ОСОБА_8 наказав потерпілим зняти з себе одяг і білизну, а також стати на коліна.

Перебуваючи під психологічним тиском, а також побоюючись фізичної розправи, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 виконали вимогу ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_17 по черзі нанесли численні удари руками, ногами та гілкою дерева по різним частинам тіла та кінцівках потерпілих, заподіюючи їм фізичні страждання, а також змусили зізнатися у нібито зґвалтуванні та, стоячи на колінах, просити вибачення у ОСОБА_12 .

Після вчинення таких дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_17 та інші невстановлені особи залишили потерпілих у вказаному місці, а самі поїхали у невідомому напрямку.

У подальшому, 02.01.2018 приблизно о 18 год у ОСОБА_8 ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які діяли за попередньою змовою, з корисливих мотивів виник умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_22 , під приводом безпідставного звинувачення його сина ОСОБА_10 у зґвалтуванні ОСОБА_12 , з погрозою насильства над ним, обмеження його прав і свобод шляхом написання заяви до правоохоронних органів.

Так, 02.01.2018 приблизно о 18 год ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 та ОСОБА_21 , на автомобілі марки та моделі «TOYOTA LAND CRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 , приїхали до місця поблизу ресторану «Троян», що розташований за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Київська, 129, де зустрілись із потерпілим ОСОБА_22 .

Під час спілкування з ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 та ОСОБА_21 , в усній формі висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погрожуючи при цьому написанням заяви до правоохоронних органів та фізичним насильством щодо сина потерпілого - ОСОБА_10 у разі невиконання їх вимоги та встановили потерпілому термін в одну добу для виконання вказаної вимоги.

03.01.2018 та 06.01.2018, у денний час, ОСОБА_8 , діючи в межах спільного з ОСОБА_13 та ОСОБА_21 умислу, не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_10 , неодноразово телефонував потерпілому та в усній формі повторно висловлював вимогу передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, висловлюючи погрози застосування насильства відносно сина потерпілого.

Також, 02.01.2018 після 19 год у ОСОБА_8 та ОСОБА_21 виник умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_23 , під приводом безпідставного звинувачення його сина ОСОБА_11 у зґвалтуванні ОСОБА_12 , з погрозою обмеження його прав і свобод шляхом написання заяви до правоохоронних органів.

03.01.2018 у період часу з 10 по 12 годину за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 . ОСОБА_23 прибув до приміщення Коростишівської міської ради, розташованої за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Володимирська, 1, де зустрівся з ОСОБА_8 , який діяв в межах попередньої змови з ОСОБА_21 , та передав йому грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що станом на 03.01.2018 згідно курсу НБУ становить 56 134,4 грн.

08.12.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує на можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000373 продовжено слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира до 15.01.2024.

Враховуючи, обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, дані про особу підозрюваного, який раніше не судим, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрацію, позитивну характеристику, міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного та вважав достатнім застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Обґрунтованість підозри не оскаржується стороною захисту.

Також слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, ризики, передбачені п.2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, прокурором доведені, а тому вважав, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного є необхідним. Водночас, слідчій суддя дійшов висновку про недоведеність прокурором ризиків, передбачених п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. А тому дійшов висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде достатнім.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні місцевого суду не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтвердив, що умови домашнього арешту підозрюваний не порушує, оскільки відсутні такі дані.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом у виді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 не можуть слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом не враховано наявність всіх ризиків зазначених у клопотанні слідчого, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчім суддею надано оцінку всім зазначеним ризикам, та за результатами розгляду слідчій суддя вважав недоведеними ризики, передбачені п.1 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України, та доведеними ризики, передбачені п.2 та 2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідка, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, колегія суддів приходить до висновку, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивну характеристику та не допускає порушень умов домашнього арешту.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2023 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 15.01.2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: