Справа № 405/8493/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника-обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , представника цивільного позивача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008636 від 11.10.2018, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КК України,

встановив:

На розгляді судді Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008636 від 11.10.2018, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КК України.

Під час судового засідання обвинуваченою ОСОБА_3 заявлено відвід судді ОСОБА_8 , оскільки існують обставини, що викликають сумніви у його неупередженості. Відвід обґрунтований наступним, під час судового засідання було задоволено клопотання про виклик 10 свідків, що не допитувались під час досудового розслідування, які можуть повідомити суду відомості, що мають значення для справи. Сторона захисту самостійно забезпечувала явку свідків, окрім трьох. У метою уникнення думок щодо затягування стороною захисту справи, за ініціативою останньої, було змінено порядок, ухвалено провести їх допит після допиту обвинуваченої. Після допиту обвинуваченої, судом поставлено питання щодо закінчення з`ясування обставин та переходу до судових дебатів. На вказане сторона захисту заперечила, судом відмовлено в допиті свідків.

Також, судом відмовлено в допиті експертів, посилаючись на те, що учасники провадження не вказали в чому висновок експерта є незрозумілим та відмовлено в призначені повторній експертизі.

Відвід не зводиться до фактичної незгоди з рішенням судді, а до очевидного, грубого порушення права на захист.

До суду не з`явився прокурор та суддя ОСОБА_8 , повідомлені належним чином, останній надав заяву, в якій просив здійснити розгляд заяви за його відсутності, вважає відвід таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового розгляду за даної явки.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_4 підтримали заяву, просили задовольнити, зважаючи на обставині, що в ній вказані.

Потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 , представник цивільного позивача ОСОБА_7 заперечили щодо задоволення заяви, вказали, що суддя обєктивно розглядає кримінальне провадження, права обвинуваченої не порушує, в ході розгляду справи приймає обґрунтовані рішення, спираючись на докази, які досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Виходячи з мотивів заяви, саме на цю підставу для відводу покликається захисник.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Зазначені у заяві мотивування відводу обставини є фактичною незгодою з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_8 , і є суб`єктивною думкою останньої про порушення її прав під час розгляду справи та не свідчить про упередженість судді та його небезсторонність під час розгляду вказаної кримінального провадження.

Наявність реальних, передбачених ст.75 КПК України, підстав для відводу судді ОСОБА_8 заявником не наведено і в матеріалах справи не міститься, томувважаю, що заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 80-81, 409 КПК України,

постановив:

В задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_8 по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008636 від 11.10.2018, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9