Справа № 510/926/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2023 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія Одеської області кримінальне провадження № 0001890 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2013 о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з його співмешканкою ОСОБА_6 (стосовно якої постановлено обвинувальний вирок по справі 10/926/14-к за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.396 КК України), та його знайомою ОСОБА_7 , спільно вживали спиртні напої.

В ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_6 (відносно якої постановлено обвинувальний вирок по справі №510/926/14-к за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.396 КК України) та ОСОБА_7 виник конфлікт на ґрунті ревнощів, будучи свідком конфлікту у ОСОБА_5 виник намір на умисне вбивство ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір направлений на скоєння умисного вбивства ОСОБА_7 , взяв мотузку, призначену для побутових цілей, що знаходилась у приміщенні будинку, та повів ОСОБА_7 , яка внаслідок вживання спиртних напоїв була в безпорадному стані, до водного каналу, який розташований на околиці м. Кілія Одеської області біля автодороги «Кілія-Ізмаїл». В подальшому в період часу з 18.12.2013 з 23.30 годин до 19.12.2013 до 02.00 годин (точного часу не встановлено), ОСОБА_5 біля зазначеного каналу накинув ОСОБА_7 мотузку на шию та застосувавши силу, задушив останню за допомогою мотузки, в результаті чого ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень, які на момент спричинення були не сумісні з життям - померла. Після чого, ОСОБА_5 скинув тіло ОСОБА_7 у канал, який розташований зліва від автодороги «Кілія-Ізмаїл» на околиці м. Кілія Одеської області. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді подвійної горизонтальної, циркулярної, замкнутої странгуляційної борозди середньої третини шиї, яка спричинена від здавлювання шиї гнучким, твердим, щільним предметом. Вказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 наступила від механічної асфіксії (удушення) внаслідок здавлювання шиї подвійною замкнутою петлею.

Потерпіла особа - ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, справу просила розглянути у її відсутність, крім того просила суд призначити покарання пов`язане з позбавленням волі в максимальних межах санкції інкримінованої статті.

У судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе не визнав, заперечував, що при зазначених у вироку обставинах скоїв злочин та показав суду, що дійсно взимку 2013 року (більш точної дати він не пам`ятає) він проживав разом з ОСОБА_6 , вони винаймали житло в АДРЕСА_2 . В цей період до них прийшла ОСОБА_9 , з якою він навчався у інтернаті, вона принесла тюльку та вино, вони втрьох сіли розпивати вино, але після того як ОСОБА_9 поцілувала його, між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виникла сварка. ОСОБА_6 схопила ОСОБА_11 за волосся, стала її бити та сказала, що задушить її. Він втрутився у конфлікт та розборонив їх, бо була присутня дитина - малолітня донька ОСОБА_12 .. Після чого він пішов ще придбати вина на вул.. ОСОБА_13 , повертаючись назад, по дорозі Кілія Ізмаїл, він почув крик ОСОБА_14 , підбігши до місця, звідки було чути крик, він побачив, що ОСОБА_6 душить ОСОБА_11 у каналі, вхопивши її обома руками за шию, та опускаючи її голову у воду. До цього, вдома він чув, як ОСОБА_6 неодноразово погрожувала ОСОБА_15 задушити її. ОСОБА_6 сказала йому викликати міліцію, але він цього не зробив, вона забрала в нього телефон ОСОБА_14 , сказала, що подарить його брату. Вони разом повернулися до дому, тіло ОСОБА_14 залишили в воді. Всі учасники подій перебували у стані алкогольного сп`яніння. На другий день, ОСОБА_6 відправила дитину ОСОБА_14 додому, а він пішов на роботу. Після, вони разом з ОСОБА_6 переїхали до її батьків, разом з собою забрали речі ОСОБА_14 , а саме її куртку. Пізніше, до них приїхали співробітники міліції і змусили його зізнатися у вбивстві. На слідчих експериментах він показував де і як все відбувалось.

Не дивлячись на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_5 підтверджується наступним доказами та показами свідка.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що взимку 2013 року вони з ОСОБА_5 проживали разом та винаймали житло в АДРЕСА_2 . До них часто в гості приходила ОСОБА_9 , разом зі своєю донькою ОСОБА_16 . ОСОБА_5 казав, що вони разом з ОСОБА_10 навчалися в інтернаті. ОСОБА_9 часто залишала дочку у них, а сама уходила на побачення. Приблизно в грудні 2013 року, перед якимсь святом у вечері ОСОБА_9 в котрий раз прийшла до них, вона була на підпитку, із собою вона привела доньку та принесла пляшку вина півтори чи два літри. Вони втрьох стали випивати, дівчинку поклали спати. ОСОБА_17 попросив ОСОБА_11 підстригти його, після чого вони ще випили. ОСОБА_9 вийшла до туалету та по дорозі впала, розбила губу. Вони всі знаходилися у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 стала чіплятися до ОСОБА_18 , обіймати та цілувати його. Вона на ґрунті ревнощів вдарила ОСОБА_11 долонею по обличчю та сказала що вб`є її, на що ОСОБА_17 відповів що вона не зможе, а він зможе. Він дав їй грошей, щоб вона придбала ще вина, сам залишився з ОСОБА_19 . Коли вона повернулась з вином, вони втрьох ще раз випили. Потім вона та ОСОБА_9 стали тягати один одного за волосся. ОСОБА_17 їх роздійняв, після, взяв ОСОБА_20 за руку й сказав щоб всі виходили на вулицю. Вони вийшли втрьох на вулицю та пішли в сторону каналу, що протікає поруч з автодорогою «Кілія - Ізмаїл». Там ОСОБА_17 наказав їй зупинитись та дивитись, щоб не хто не їхав, доки він розбереться з ОСОБА_21 , а сам, разом з ОСОБА_10 пішов далі, ближче до води, в нього з собою була мотузка. Через деякий час їхала машина, про що вона сказала ОСОБА_22 , той підскочив до неї, а після того як проїхала машина він сказав, що необхідно скинути ОСОБА_11 у воду, як що вона ще жива, то вона захлинеться водою. Підійшовши до неї вони зіштовхнули її у воду, ознак життя не було. Вона зрозуміла, що ОСОБА_17 її задушив. Після повернулися додому, покурили, випили та лягли спати. Зранку ОСОБА_17 зібрався на роботу, а її разом з дівчинкою залишив вдома, заколотивши двері цвяхами, щоб я ні куди не пішла, оскільки боявся, що я все розкажу. Через деякий час, прийшов батько ОСОБА_14 та став її шукати. Ввечері того ж дня до них приїхали співробітники поліції, шукали ОСОБА_11 , вона ім. сказала, як приказав ОСОБА_17 , що ОСОБА_9 уїхала. Телефон ОСОБА_14 вони викинули у канал біля «Амарбії», черевики викинули в колодязь на території домоволодіння, куртку теж викинули. Через три дні після скоєного, вона разом з ОСОБА_23 виїхали з орендованого житла до її батьків на АДРЕСА_3 , де згодом їх і затримали.

Крім того, провина ОСОБА_5 у вчиненні особливо небезпечного кримінального правопорушення, яке кваліфікується, як умисне вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та матеріалами кримінального провадження:

- протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.12.2013, в якому зафіксована заява потерпілого ОСОБА_24 щодо розшуку його дочки ОСОБА_7 , яка декілька днів назад пішла з дому та місце знаходження, якої за час звернення потерпілого з заявою невідоме, а.с. 7 т. 2,

- протоколом огляду місця події від 14.02.2014,з якого видно, що об`єктом огляду є приватний будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 в якому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпивали спиртні напої у день скоєного вбивства, на місці огляду у протоколі у кімнаті зафіксовані пляшки з під пива та горілки, безлад у приміщеннях, в результаті огляду місця події робітниками міліції було вилучено рушник з плямами бурого кольору, які схожі на кров, жіночі чоботи чорного кольору, жіноча джинсова куртка та скопійовані були сліди пальців рук на 6 відрізках прозорої стрічки, а.с. 8, т. 2;

- протоколом огляду місця події від 14.02.2014 з якого видно, що об`єктом огляду є земельна ділянка, яка розташована у північному напрямку м. Кілія Одеської області на відстані 2 км, означена земельна ділянка відноситься до території Кілійського Управління водного господарства, територія заросла травою, біля огорожі на відстані 300 метрів є кущі з деревами. На час огляду місця події ОСОБА_6 у присутності понятих вказала на місце де нею вже після вбивства ОСОБА_7 був схований мобільній телефон марки « Нокія-1200», чорного кольору, який був відібраний у загиблої а.с. 9 т. 2;

- протоколом огляду місця події від 08.02.2014 року з доданою до нього фото таблицею, де було оглянуте узбіччя дороги «Кілія Ізмаїл» на відстані приблизно 600 метрів від населеного пункту м. Кілія, де у комишу на відстані 5 метрів від проїзної частини дороги під снігом була знайдена жіноча «болонієва» куртка, на яку вказав ОСОБА_5 , в яку в день скоєння злочину була одягнена загибла ОСОБА_9 , а.с. 11-14 т. 2;194-196,

- протоколом огляду місця події від 08.02.2014 з доданою до нього фото таблицею, де оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у дворі якого знаходяться 2 колодязі, в одному з них по повідомленню ОСОБА_5 ним були сховані жіночі чоботи коричневого кольору, які в день скоєння злочину були на загиблій. а.с. 15 18 т. 2;

- протоколом огляду місця події від 18.02.2014 з доданою до нього фото таблицею, відповідно до якого було оглянуто водяний канал, розташований біля автодороги « Кілія Ізмаїл» на відстані 14 метрів від проїзної частини дороги в межах міста Кілія, ширина каналу 8 метрів. На відстані 0,5 метра від краю каналу знайдений труп жінки, обличчям униз, ноги трупа знаходяться у воді, після того, як труп витягли з води, було встановлено, що це жінка віком біля 30 років, одягнена у футболку чорного кольору, темно сіру спортивну кофту з капюшоном фірми « Адидас» та у брюки чорного кольору на металевому замку, на ногах трупа тільки чорні носки, на шиї трупа виявлена мотузка світлого кольору, шовкова, яка обгорнута кругом шиї трупа два рази. На відстані 6 метрів від узбіччя дороги у траві знайдений пучок волосся світло-русого кольору з слідами фарбування до рижуватого відтінку. Зазначений труп було впізнано потерпілим ОСОБА_24 він впізнав свою дочку ОСОБА_7 по одягу, тілу, знайденому волоссю і другим зовнішнім ознакам а.с. 19-28 т. 2;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 18.02.2014 на а.с. 29 т. 2;

- висновком судово-трасологічної експертизи № 152 від 05.04.2014 з доданою до нього фото таблицею, відповідно до якого вбачається, що на поверхні мобільного телефону марки «Нокія-1200», вилученого 14.02.2014 при огляді місцевості за м. Кілія, слідів пальців рук не виявлено, вилучені при огляді місця події 14.02.2014 три сліди пальців рук для ідентифікації придатні і належать ОСОБА_6 та ОСОБА_5 а.с. 36-44 т. 2;

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 31 від 18.02.2014 згідно якому на трупі виявлено тілесне ушкодження у вигляді подвійної, горизонтальної, циркулярної, замкненої, странгуляційної борозди середньої третини шиї, яка спричинена від здавлення шиї гнучким, твердим , щільним предметом.

Означене тілесне ушкодження знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала від механічної асфіксії у результаті здавлення шиї подвійною замкненою петлею. Означене тілесне ушкодження, від якого настала смерть ОСОБА_7 , було спричинено одномоментно у проміжок часу, який обчислюється хвилинами (5-15 хвилин).

Давність спричинення смерті ОСОБА_7 визначається тривалим строком часу і можливо наступила у період 18-20 грудня 2013 року. Потерпіла ОСОБА_7 на час здавлення її шиї петлею знаходилась задньою поверхнею свого тіла до особи, яка наносила їй смертельне ушкодження і не могла самостійно вчиняти якихось дій. Потерпіла ОСОБА_7 не відчувала особо сильний біль і страждання при нанесенні їй вищевказаного тілесного ушкодження у області шиї. На трупі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, характерних для боротьби або самооборони, не виявлено, а.с. 55 57, т. 2;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.02.2014 за участю ОСОБА_5 , в ході якого він з виїздом на місцевість розказав і показав яким чином і де він скоїв вбивство ОСОБА_7 задушивши її мотузкою, а тіло скинувши у водяний канал. Крім того, ОСОБА_5 показав і розказав на місцевості де він сховав куртку вбитої ОСОБА_7 і був схований мобільний телефон, належний загиблій а.с. 58-60 т. 2;

- актом №37 комісійної, стаціонарної, судово-психіатричної експертизи від 27.03.2014 на а.п.246-252, згідно якогої ОСОБА_5 у період здійснення інкримінованого йому кримінального правопорушення не страждав хронічним психічним розладом, другим хворобливим психічним розладом, у тому числі короткочасним хворобливим психічним розладом. ОСОБА_5 виявляв психічні порушення у вигляді «розладу особистості і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», які по глибині і ступеню вираженості не позбавляли його можливості віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На час скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_5 знаходився в стані простого ( непатологічного) алкогольного сп`яніння, що також не залишало його можливості віддавати звіт своїм діям и керувати ними. На час дослідження ОСОБА_5 не страждає яким-небудь хронічним психічним розладом або іншим хворобливим психічним розладом. Він виявляє психічні порушення у вигляді « розладу особистості і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності» За своїм психічним станом він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження і давати про них пояснення а.с.62-68 т. 2;

- вироком Ренійського районного суду Одеської області від 10.11.2015, що залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.02.2016 відносно ОСОБА_6 , яку визнано винною у вчинені злочину, передбаченого. 1 ст. 396 КК України;

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковані вірно, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд відноситься критично та не приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він взагалі не вчиняв інкримінованого йому злочину, та приходить до висновку, що ці покази направлені на уникнення ним кримінальної відповідальності, вважає їх неправдивими та не приймає їх до уваги. Крім того дані твердження суперечать іншим доказам, які суд приймає до уваги та вважає їх належними, допустимими та достовірними, що підтверджують його винність у скоєнні вказаного злочину та покладені в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_5 суд встановив, що останній є громадянином України, неодружений, перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд, з урахуванням показів учасників та матеріалів справи, визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_5 , суд враховує ступень тяжкості скоєного ним злочину, а також його особу та обставини, які обтяжують покарання, зазначені судом раніше у вироку.

З урахування тяжкості скоєного злочину суд вважає, що його виправлення не можливо без відокремлення від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті КК України, оскільки саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Відповідно до пунктів 104, 105, 106 Правової позиції Великої Палати Верховного Суду України щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), висвітленої за результатами розгляду 29 серпня 2018 року справи №663/537/17, якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Оскільки станом на 20 червня 2017 року обвинувачений мав право на застосування до нього положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно нього положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище обвинуваченого.

З урахуванням зазначеної правової позиції, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції до 21 червня 2017 року) ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк його попереднього ув`язнення з 20.02.2014 по 23.12.2015 у строк покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів, відповідно до ст. 100 КПК України було вирішено вироком Ренійського районного суду Одеської області від 10.11.2015, що залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.02.2016 відносно ОСОБА_6 .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Міра запобіжного заходу не обиралась

Керуючись ст.ст. 100, 370, 374 ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України та на підставі цього закону призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати.

Після набрання вироком законної сили, доручити відділенню поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області затримати ОСОБА_5 та доставити його до місця відбування покарання.

Строк покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції до 21 червня 2017 року) зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 20.02.2014 по 23.12.2015 з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою з моменту вручення копії вироку. Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1