Дата документу 20.11.2023 Справа № 333/1728/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/1728/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/695/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2023 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, зареєстрованого місця проживання не має, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції станом на 17 лютого 2021 року),

застосовано обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 грудня 2023 року включно, з визначенням розміру застави в сумі 2000000 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про розгляд питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 діб, без застосування застави.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції станом на 17 лютого 2021 року), за наступних обставин.

Так, в період до 14 листопада 2019 року, (більш точну дату в ході досудового слідства встановити не вдалось) ОСОБА_7 , діючи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, прагнучи швидкого збагачення, розробив план заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, під виглядом інвестиційних заощадження, для чого необхідно підшукати заможних громадян, з кола знайомих осіб.

Відповідно до мети розробленого плану ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з метою вводу потерпілих в оману, будучи особою, яка не має спеціальних повноважень щодо здійснення фінансових операцій, вирішив пропонувати брати участь у торгах на біржі криптовалют обіцяючи, що при вкладенні грошових коштів, потерпілий без ризику, отримає стабільний прибуток в розмірі 6-7 відсотків на місяць, залежно від розміру наданих йому коштів, та за першою вимогою йому будуть повернуто всю суму наданих грошових коштів, а також за допомогою Інтернет-сайту за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 через особистий кабінет, надавав недостовірно інформацію про проведення нарахування від здійснення фінансових операцій та суми коштів, розміщеної у фінансовій установі «InstyleBank», таким чином, щоб у потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не виникло сумнівів в легальності їх проведення і викликав почуття довіри, шляхом обману спонукаючи передати йому великі суми грошових коштів.

Згідно відомостей Національного банку України, банків з назвою: InstyleFinance, Instyle Finance, InstyleBank та Instyle Bank, не зареєстровано.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває засновником та/або керівником банківських та/або фінансових установ на території України.

ОСОБА_7 , діючи з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності для нього того, що відбувається, шляхом активної дезінформації, повідомляв неправдиві відомості про здійснення банківських операцій, тим самим вводив його в оману. При цьому, ОСОБА_7 складав позитивний образ успішного бізнесмена, усно надавав інформацію про прибутковість зайняття трейдінгом на ринку крипто валют, збуджуючи бажання швидкого збагачення за рахунок подібного роду фінансових операцій.

В результаті зазначених умисних обманних дій, потерпілий ОСОБА_11 був введений ОСОБА_7 в оману активною дезінформацією, що викликала у нього неправильне уявлення про обставини, які відбуваються, у зв`язку з цим, добровільну передачу належного йому індивідуального майна - грошових коштів у особливо великих розмірах.

Вживаючи заходів до уникнення притягнення до кримінальної відповідальності і з метою приховування своєї злочинної діяльності перед правоохоронними органами, а також для забезпечення мобільності пересування як до місць вчинення злочину, так і від місця скоєння злочину разом з викраденим майном, ОСОБА_7 вирішив використовувати наявні у нього автомобілі.

З метою конспірації своєї протиправної діяльності і для забезпечення зв`язку під час підготовки і скоєнні злочинів, ОСОБА_7 вирішив використовувати наявні мобільні телефони з абонентськими номерами операторів мобільного зв`язку, за допомогою яких, також використовуючи Інтернет з додатками соціальних месенджерів «WhatsApps», «Viber», «Telegram», передавали потерпілим інформацію, як при підготовці так і вчиненні кримінального правопорушення.

Виконавши всі підготовчі дії, ОСОБА_7 приступив до реалізації розробленого плану.

На виконання злочинного умислу, приблизно 14 листопада 2019 року, (більш точну дату в ході досудового слідства встановити не вдалось), ОСОБА_7 , діючи умисно, відповідно до розробленої ним плану, з корисливих мотивів, з метою отримання протиправним шляхом чужого майна, під час розмови із раніше знайомим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаючи майновий стан останнього, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, б. 121-В, дезінформуючи його, шляхом обману надав інформацію про здійснення фінансових операцій, пропонуючи брати участь на біржі криптовалют обіцяючи, що при наданні йому грошових коштів, він без ризику, отримає стабільний прибуток у розмірі 6-7 відсотків на місяць, залежно від розміру наданих йому грошових коштів, таким чином, збуджував у потерпілого бажання передати ОСОБА_7 великі суми грошових коштів та гарантію повернення грошових коштів за першою вимогою.

Довіряючи ОСОБА_7 , який формуючи позитивний образу у потерпілого, до цього запозичав та повертав грошові кошти у невеликих розмірах, а також за зовнішністю, одягом, поведінкою уявляв з себе успішного бізнесмена, внаслідок чого потерпілий діючи під впливом уявності законності діяльності останнього, наданих гарантій та впевненості у відсутності ризиків та поверненні грошових коштів, ОСОБА_11 дав згоду у наданні ОСОБА_12 грошових коштів для здійснення фінансових операцій на біржі криптовалют із нарахуванням прибутку у розмірі 6-7 відсотків на місяць від наданої суми грошових коштів.

При цьому, вони домовились постійно підтримувати інформаційний зв`язок один з одним за допомогою мобільних телефонів з абонентськими номерами операторів мобільного зв`язку, також використовуючи Інтернет з додатками соціальних месенджерів «WhatsApps», «Viber», «Telegram», узгоджувати місце, час, спосіб передачі - отримання грошових коштів, інформацію щодо стану здійснення фінансових операцій та іншу важливу інформацію з цього приводу.

Для отримання бажаного злочинного результату, ОСОБА_7 використовував абонентські номера операторів мобільного зв`язку НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в тому числі з додатком соціального месенджеру «Telegram» під акаунтом « ІНФОРМАЦІЯ_5 », додатками соціальних месенджерів «Viber», «WhatsApps», а також електронну пошту з адресами: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7

Як спосіб отримання грошових коштів ОСОБА_7 запропонував здійснення транзакцій грошових коштів на його власний рахунок НОМЕР_3 та транзакцій грошових коштів на рахунок його матері - ОСОБА_13 НОМЕР_4 , відкритих у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», .

ОСОБА_11 погодився та довів до відома ОСОБА_7 про здійснення транзакцій грошових коштів на вищезазначені рахунки з рахунку НОМЕР_5 , відкритому у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», його дружиною ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Крім того, вони домовились, що для передачі з боку ОСОБА_11 та отриманні з боку ОСОБА_7 грошових коштів, також використовувати довірених осіб.

Таким чином, потерпілий ОСОБА_11 , до 14 листопада 2019 року, (більш точну дату в ході досудового слідства встановити не вдалось), знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , будучи введеним в оману, надав згоду ОСОБА_7 на передання останньому належних потерпілому грошових коштів у особливо великих розмірах, внаслідок чого протиправні дії було розпочато саме на території Комунарського району міста Запоріжжя.

У подальшому, дотримуючись заходів конспірації, під приводом нібито здійснення зазначеної вище фінансової діяльності у місті Києві, де він орендував офіс за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 наполягав у переданні йому грошових коштів саме на території міста Києва.

Реалізуючи злочинний план, 14.11.2019 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під час транзакцій з рахунку НОМЕР_5 зареєстрованого на ОСОБА_14 на рахунок НОМЕР_3 зареєстрованого на ОСОБА_7 , шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого у сумі 2 500 грн., завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 26.12.2019 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою

ОСОБА_11 , під час транзакцій з рахунку НОМЕР_5 зареєстрованого на ОСОБА_14 на рахунок НОМЕР_3 зареєстрованого на ОСОБА_7 , шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого у сумі 2600 грн., завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Втілюючи план протиправного збагачення, 06.01.2020 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під час транзакцій з рахунку НОМЕР_5 зареєстрованого на ОСОБА_14 на рахунок НОМЕР_3 зареєстрованого на ОСОБА_7 , шляхом обману заволодів грошовими коштами у сумі 14500 грн., завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 09.01.2020 року приблизно о 18-00 години, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , в офісі за адресою: АДРЕСА_2 , від ОСОБА_14 отримав грошові кошти в сумі 3700 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 09.01.2020 складає 88187 грн. 65 коп., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Втілюючи план протиправного збагачення, 15.01.2020 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під час транзакцій з рахунку НОМЕР_5 зареєстрованого на ОСОБА_14 на рахунок НОМЕР_3 зареєстрованого на ОСОБА_7 , шляхом обману заволодів грошовими коштами у сумі 4800 грн., завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 02.03.2020 року приблизно о 18-00 години, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , в офісі за адресою: АДРЕСА_2 , від ОСОБА_14 отримав грошові кошти в сумі 24 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 02.03.2020 складає 590 160 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Втілюючи план протиправного збагачення, 02.04.2020 року приблизно з 16-00 до 18-00 години, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , за адресою: м. Київ, Печерській район, Набережне шосе, локація: НОМЕР_6, НОМЕР_7, від ОСОБА_15 , довіреної особи ОСОБА_11 , отримав грошові кошти останнього в сумі 10000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 02.04.2020 складає 277538 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 14.04.2020 року приблизно о 17-30 години, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , на АЗС «БРСМ Нафта» за адресою: м. Київ, проспект Правди, 39-А, від ОСОБА_15 , довіреної особи ОСОБА_11 , отримав грошові кошти останнього в сумі 10000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 14.04.2020 складає 270404 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Втілюючи план протиправного збагачення, 20.05.2020 року приблизно з 20-00 до 21-00 години, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , у дворі будинку АДРЕСА_3 від ОСОБА_16 , довіреної особи ОСОБА_11 , отримав грошові кошти останнього в сумі 20 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 20.05.2020 складає 530318 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 12.06.2020 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під час транзакцій з рахунку НОМЕР_5 зареєстрованого на ОСОБА_14 на рахунок НОМЕР_4 зареєстрованого на ОСОБА_13 , шляхом обману заволодів грошовими коштами у сумі 26 800 грн., завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Втілюючи план протиправного збагачення, 01.07.2020 року в денний час, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , у дворі будинку АДРЕСА_3 , отримав від останнього грошові кошти останнього в сумі 11 200 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 01.07.2020 складає 298 677 грн. 12 коп., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 02.07.2020 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під час транзакцій з рахунку НОМЕР_5 зареєстрованого на ОСОБА_14 на рахунок НОМЕР_4 зареєстрованого на ОСОБА_13 , шляхом обману заволодів грошовими коштами у сумі 30000 грн., завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Втілюючи план протиправного збагачення, 06.07.2020 року в денний час, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , у дворі будинку АДРЕСА_3 , отримав від останнього грошові кошти останнього в сумі 5000 євро та 1000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 06.07.2020 складає 179 760 грн. 10 коп., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 14.07.2020 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під час транзакцій з рахунку НОМЕР_5 зареєстрованого на ОСОБА_14 на рахунок НОМЕР_4 зареєстрованого на ОСОБА_13 , шляхом обману заволодів грошовими коштами у сумі 27 150 грн., завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Втілюючи план протиправного збагачення, 28.08.2020 року в денний час, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , біля ресторану «Жовте море», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, б.8 від ОСОБА_17 , довіреної особи ОСОБА_11 , отримав грошові кошти останнього в сумі 50 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 28.08.2020 складає 1 373 075 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 08.09.2020 року приблизно з 20-00 до 21-00 години, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , у дворі будинку АДРЕСА_4 від ОСОБА_17 , довіреної особи ОСОБА_11 , отримав грошові кошти останнього в сумі 10 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 08.09.2020 складає 277 509 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Втілюючи план протиправного збагачення, 28.09.2020 року в денний час, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через довірену особу, невстановленого чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , зловживаючи довірою ОСОБА_11 , напроти входу до станції метро «Демиївська» по Голосіївському проспекту в м. Київ, від ОСОБА_17 , довіреної особи ОСОБА_11 , отримав грошові кошти останнього в сумі 10 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 28.09.2020 складає 282 673 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 06.10.2020 року приблизно з 16-00 до 17-00 години, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , у дворі будинку АДРЕСА_4 від ОСОБА_17 , довіреної особи ОСОБА_11 , отримав грошові кошти останнього в сумі 30 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 06.10.2020 складає 852 027 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Втілюючи план протиправного збагачення, 16.10.2020 року приблизно з 17-00 до 18-00 години, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , у дворі будинку АДРЕСА_4 від ОСОБА_17 , довіреної особи ОСОБА_11 , отримав грошові кошти останнього в сумі 30 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 16.10.2020 складає 850 095 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Продовжуючи протиправну діяльність, 24.10.2020 року в денний час, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , у дворі будинку АДРЕСА_3 , отримав від останнього грошові кошти останнього в сумі 20 000 доларів США, що відповідно курсу Національного банку України станом на 24.10.2020 складає 565 300 грн., таким чином шляхом обману заволодів грошовими коштами, завдав потерпілому матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Приблизно з 12 листопада 2020 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ігнорував неодноразові вимоги потерпілого ОСОБА_11 щодо повернення наданих грошових коштів, ухилявся від їх сплати, а також контактів з потерпілим та у подальшому 25.01.2021 року залишив територію України.

Таким чином ОСОБА_12 , згідно клопотання слідчого, у період з 14.11.2019 року по 24.10.2020 року, розпочавши протиправні дії на території м. Запоріжжя та продовжуючи їх вчинення на території м. Київ, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , повторно заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму 6 544 019 грн. 87 коп., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, що є великим розміром.

На цей час ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

17 лютого 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції станом на 17 лютого 2021 року) (а.с. 1).

Постановою слідчого відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 27 березня 2021 року підозрюваного ОСОБА_7 було оголошено у міжнародний розшук (а.с. 47-48, т. 1).

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2021 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 67-69, т. 1).

24 липня 2022 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2021 року ОСОБА_7 було затримано на території Республіки Польщі та розпочато екстрадиційну процедуру.

23 жовтня 2023 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 205-207, т. 2).

23 жовтня 2023 року о 14 год. 47 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції станом на 17 лютого 2021 року), яка була складена 9 березня 2021 року (а.с. 130-137, т. 2).

Задовольняючи клопотання старшого слідчого про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш ефективним наразі, оскільки зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу змінити та клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки поручителів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

В обґрунтування своєї скарги вказує, що слідчий суддя констатував наявність ризику переховування від слідства та суду, однак не врахував ту обставину, що додані матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_7 був викликаний до слідчого або прокурора у спосіб, встановлений законом.

Зазначає, що із постанови слідчого про зупинення досудового розслідування від 27 березня 2021 року випливає, що органу досудового розслідування було відомо, що ОСОБА_7 залишив території України до внесення відомостей до ЄРДР в цьому кримінальному провадженні, а саме, 25 січня 2021 року, а тому виклик останнього можливий лише за допомогою дипломатичного (консульського) представництва на вимогу ч. 7 ст. 135 КПК України, оскільки між Україною та державою Ізраїль відсутній міжнародний договір про правову допомогу.

Вказує, що такого виклику ані орган досудового розслідування, ані прокурор не здійснили за 2,5 роки доки триває досудове розслідування, разом з тим замість цього, виклики були направлені на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 , за умови завідомого знання про те, що там останнього не може бути.

Крім того зазначає, що відомостей про отримання викликів членами родини ОСОБА_7 немає, повістки на ім`я останнього направлялись йому, незважаючи на те, що такий спосіб виклику особи не передбачений ст. 135 КПК України та він є адвокатом ОСОБА_7 , а не його кур`єром.

Також вказує, що 19 січня 2022 року він направив до органу досудового розслідування клопотання про поновлення досудового розслідування, в якому повідомив адресу постійного проживання ОСОБА_7 на території держави Ізраїль та підтвердив адресу документально. Факт отримання клопотання підтвердив слідчий в судовому засіданні 25 жовтня 2023 року. Незважаючи на це, досудове розслідування не поновлено, виклик за цією адресою не здійснено.

Звертає увагу на те, що жоден нормативний акт, чинний в Україні не встановлює обов`язку особи проявляти ініціативу щодо участі в досудовому розслідуванні та не забороняє особі обрати місце постійного проживання в іншій державі, отже ОСОБА_7 на законних підставах залишив території України, на законних підставах проживав в державі Ізраїль та документально була підтверджена така необхідність, адже донька підозрюваного страждає на невиліковну хворобу та потребує реабілітації, яку й здійснювали медичні установи держави Ізраїль.

Вказує, що щодо наявності ризику впливу на потерпілого, то слідчим суддею не було враховано того, що підозрюваний та потерпілий знайомі між собою тривалий час, можливості їх спілкування не є обмеженим, однак за весь час, який сплив з моменту, коли ОСОБА_7 дізнався про існування даного кримінального провадження, а саме, з серпня 2021 року, з боку потерпілого ОСОБА_21 не надходило заяв про спроби впливу на нього, що свідчить про відсутність вказаного ризику.

Зазначає, що слідчим суддею констатовано наявність такого ризику як вчинення нових правопорушень з боку ОСОБА_7 з посиланням на існування іншого кримінального провадження в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, однак таке посилання суперечить вимогам ст. 62 Конституції України, оскільки з травня 2023 року, коли обвинувальний акт надійшов до суду, обвинувальний вирок не постановлено, провадження триває.

Зауважує, що станом на день розгляду клопотання діяння, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України за якою кваліфіковано дії підозрюваного в силу вимог ст. 12 КК України віднесено не до категорії особливо тяжких, а до категорії тяжких.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу та просив врахувати те, що анкетні дані підозрюваного зазначені невірно, оскільки він є громадянином Ізраїлю, а не України. Вказав, що його клопотання про зміну запобіжного заходу судом розглянуто за 15 хв. та суд першої інстанції повинен був в даному випадку вирішити питання про застосування раніше обраного запобіжного заходу, а не розглядати спочатку питання про застосування запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу та вказала, що підозрюваний на законних підставах залишив Україну, він має трьох дітей, один з яких хворіє, його дружина не працює, на утриманні підозрюваного також перебуває його матір.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу та вказав, що не знав про наявність кримінального провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін. Вважав доведеним наявність заявлених ризиків, відносно підозрюваного є інше кримінальне провадження в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисників, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існує, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводиться відповідними доказами.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції станом на 17 лютого 2021 року). Відповідно до ст. 12 КК України на даний час вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Тяжкість можливого покарання не є єдиною підставою для висновку про наявність ризику переховування, оскільки, як вбачається із матеріалів провадження підозрюваний ОСОБА_7 отримав 25 квітня 2023 року громадянство Ізраїлю, володіє паспортом громадянина Ізраїлю, знаходився в тому числі в міжнародному розшуку з 27 березня 2021 року (а.с. 47-48, т. 1), неодноразово виїжджав за межі території України, а тому підозрюваний може вчинити дії направлені на його переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід врахувати передбачену ст. 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні.

При цього, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків та дослідження їх судом.

При цьому, колегія суддів враховує те, що із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 випливає, що він та підозрюваний знайомі ще з 2011 року та вони були товаришами, крім того, свідки у даному кримінальному провадженні також знайомі з підозрюваним, у зв`язку із чим є висока вірогідність того, що ОСОБА_7 можуть бути відомі адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності.

На підтвердження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить наявність відносно ОСОБА_7 ще одного кримінального провадження, який розглядається Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, то колегія суддів вважає, що за встановлених обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, зазначених вище, застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, як того вимагає апелянт, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливість для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки для запобігання встановленим ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_7 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою не є безальтернативним, оскільки підозрюваному визначено право внести заставу.

З приводу доводів щодо неналежного виклику органами досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Так, із матеріалів кримінального провадження випливає, що 9 березня 2021 року було складено повідомлення ОСОБА_7 про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 29-36, т. 1). Того ж дня, на встановлену органом досудового розслідування адресу місця проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_6 ) було направлено повідомлення про підозру від 9 березня 2021 року ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 на 15 березня 2021 року, 16 березня 2021 року, 17 березня 2021 року (а.с. 37-38, т. 1).

Постановами від 27 березня 2021 року підозрюваного ОСОБА_7 було оголошено у розшук та у міжнародний розшук (а.с. 39-40, т. 1), оскільки як було встановлено органом досудового розслідування, останній залишив території України та місце знаходження його невідоме.

На думку апеляційного суду до встановлення того факту, що ОСОБА_7 залишив території України, органом досудового розслідування було вжито відповідні заходи для вручення йому повідомлення про підозру та виклики до слідчого, у спосіб, передбачений КПК України.

З приводу посилання апелянта на те, що виклик підозрюваного повинен був здійснювати відповідно до ч. 7 ст. 135 КПК України, оскільки із постанови про зупинення досудового розслідування від 27 березня 2021 року випливає, що ОСОБА_7 залишив територію України, то вони є безпідставними, з огляду на те, що ч. 7 ст. 135 КПК України передбачає порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні особи, яка проживає за кордоном.

Разом з тим, встановлені органом досудового розслідування відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_7 перетнув кордон території України не свідчить про те, що останній проживає за кордоном та його виклик повинен здійснюватися згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Більш того, із наявних в матеріалах кримінального провадження відомостей про осіб, які перетнули державний кордон випливає, що ОСОБА_7 неодноразово впродовж часу з 2017 по 2021 роки перетинав державний кордон в різні напрямки (а.с. 184 зворотня сторінка, т. 2).

Отже, на думку апеляційного суду, до зупинення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, орган досудового розслідування вжив всі заходи щодо виклику підозрюваного ОСОБА_7 у передбачений КПК України спосіб.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції станом на 17 лютого 2021 року), застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 грудня 2023 року включно, з визначенням розміру застави в сумі 2000000 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4