Номер провадження 1-кп/754/296/24
Справа№754/5487/22
Вирок

Іменем України

25 січня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000839 від 25.04.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.05.2022 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311, 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки. Вироком Київського апеляційного суду від 07.06.2023 року вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12.05.2022 року скасовано в частині призначеного покарання та у хвалено в цій частині новий, яким призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4 ,

за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого: - ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду суд встановлено, що ОСОБА_3 25.04.2022 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходився разом із раніше знайомим ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де разом відпочивали у спільній компанії розпиваючи алкогольні напої.

В ході сумісного відпочинку, ОСОБА_3 , взявши до долоні правої руки сигнальний (шумовий) пістолет «STALKER 917-S» калібру 9 мм Р.А.К., який перероблений саморобним способом шляхом видалення заглушки з каналу ствола та закриттям газовідвідного отвору циліндричним металевим стрижнем, зайшов до приміщенні кухні у квартирі АДРЕСА_2 , де в цей час спілкувались ОСОБА_6 та співмешканка ОСОБА_3 .

Жартуючи, ОСОБА_3 , будучи впевненим у тому, що сигнальний (шумовий) пістолет «STALKER 917-S» калібру 9 мм Р.А.К., який перероблений саморобним способом шляхом видалення заглушки з каналу ствола та закриттям газовідвідного отвору циліндричним металевим стрижнем, який він тримав у правій руці, є незарядженим, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, тобто не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був їх передбачити, якби діяв обачніше, не маючи умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , випадково здійснив один постріл із сигнального (шумового) пістолету «STALKER 917-S» калібру 9 мм Р.А.К., який перероблений саморобним способом шляхом видалення заглушки з каналу ствола та закриттям газовідвідного отвору циліндричним металевим стрижнем, в область голови ОСОБА_6 .

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді сліпого вогнепального поранення обличчя, що проявляється у пораненні м`яких тканин скроневої ділянки справа (без зазначення морфології), гематоми м`яких тканин правої пара орбітальної ділянки, рваної рани верхньої повіки правого ока, субкон`юнктивальному крововиливі справа; проникаючому наскрізному пораненні склери з випадінням оболонки правого ока; переломі нижньої стінки правої орбіти, переломі летеральної та медіальної стінок правої верхньощелепної пазухи з наявністю стороннього тіла металевої щільності (кулі) в правій верхньощелепній пазусі, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм стійкої втрати загальної працездатності на 45 %.

Такі дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України не визнав та зазначив, що визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, так як умислу на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не мав. Так, обвинувачений суду пояснив, що 25.04.2022 року приблизно о 3-й годині, перебував за місцем свого проживання разом з товаришем ОСОБА_6 та іншими друзями, випивати, спілкувались. Він мав у користуванні незареєстрований пістолет травматичної дії «STALKER 917-S» калібру 9 мм Р.А.К., який показував товаришам, вони його дивились, крутили в руках. Після цього, ОСОБА_6 спілкувався з його дружиною на кухні, він зайшов, хотів пошуткувати, направив пістолет в сторону ОСОБА_6 і той вистрілив, він був шокований, оскільки пістолет завжди знаходився в розрядженому стані, не допускав, що той може вистрілити, не цілився конкретно в голову. Конфліктів ні в той день, ні раніше з потерпілим та іншими товаришами не було. ОСОБА_6 його товариш з дитинства, дружину знає більше 15 років, підтримує дружні стосунки, приводів для ревнощів не було. Жаліє про те, що трапилось, має намір відшкодовувати заподіяну шкоду. Цивільний позов, пред`явлений потерпілим ОСОБА_6 визнав у повному обсязі. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Окрім повного визнання ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні правопорушення за ст. 128 КК України, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме: у необережному тяжкому тілесному ушкодженні, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що раніше товаришував з ОСОБА_3 , не бачились 5 років. 24.04.2022 року увечері прийшов до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , у гості, побачити дитину. Сидів на кухні, спілкувався з дружиною останнього. Також там у гостях були їх знайомий ОСОБА_9 з дружиною. До 3-ї години ночі пили горілку, але не багато. Конфліктів не було, говорили на побутові питання. ОСОБА_3 показував їм пістолет, сірого кольору, всі ним гралися. ОСОБА_3 казав, що це «резинка». В один момент ОСОБА_3 зайшов на кухню, коли вони спілкувалися з його дружиною. Він повернувся і почув хлопок, куля пройшла в око, пошкодила кості, зуби. До того ОСОБА_3 ходив з пістолетом по квартирі, грався. Погроз у його сторону ОСОБА_3 не висловлював. Пістолет бачили всі. На думку потерпілого, ОСОБА_3 не був обізнаний з правилами поведінки зі зброєю. Як зазначив потерпілий, він стояв на кухні в півоберту до ОСОБА_3 , жінка останнього сказала «Ти що дурний?», після цього він обернувся і пролунав постріл. У цей час рука ОСОБА_3 з пістолетом була пряма, витягнути у його бік.

-показами свідка ОСОБА_10 , яка показала суду, що є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_3 дату події не пам`ятає. Говорила з ОСОБА_11 на кухні, стояла спиною до дверей, почула постріл. Діма тримався за око, викликали швидку допомогу. В той час у них вдома були знайомі на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які перебували в кімнаті, того дня відмічали Паску , пили горілку, 1,5 л. на 7 чоловік. Скандалів не було, раніше також не конфліктували. Потерпілий часто заходив до них в гості. На кухні вони з потерпілим говорили про дітей. ОСОБА_3 перебував у кімнаті. Зброю у ОСОБА_3 не бачила, де він її взяв не знає. Її оглушив постіл, у ОСОБА_16 побачила пістолет, він стояв і завмер, рука була прямо, на рівні її зросту. Попав у око ОСОБА_17 , була кров. Їй невідомо чи приревнував її ОСОБА_16 до ОСОБА_18 , до інших часто ревнував. Куди потім дів пістолет, їй невідомо. Згодом ОСОБА_3 їй сказав, що розібрав пістолет та викинув в різних місцях. Казав, що не був впевнений в тому, що в пістолеті була куля. Чи пив горілку ОСОБА_3 , вона не бачила. Швидку допомогу на думку свідка викликав ОСОБА_14 , ОСОБА_19 побіг вниз;

-показами свідка ОСОБА_20 , яка показала суду, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_3 протягом тривалого часу. 25.04.2022 року вона з чоловіком ОСОБА_21 зайшли в гості до ОСОБА_3 , там були ОСОБА_6 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , сиділи, спілкувались, конфліктів не було. Пробули біля 2 (двох) годин. ОСОБА_16 (обвинувачений) показував хлопцям свій пістолет, давав його до рук подивитись. Згодом почули постріл. ОСОБА_25 та ОСОБА_26 сиділи говорили на кухні. Моменту пострілу свідок не бачила, лише чула звук пострілу. Всі побігли на кухню. ОСОБА_24 викликав швидку допомогу. Після подій ОСОБА_3 пояснив їм, що все було випадково, був у шоку, за його поведінкою було видно, що він не хотів цього робити. Пістолет потім він кудись викинув. Разом з хлопцями ОСОБА_3 спускався до швидкої;

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.04.2022 року, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявив, що 25.04.2022 року приблизно о 03:30 год. по АДРЕСА_1 , товари ОСОБА_3 вистрілив з предмета, схожого на пістолет, чим спричинив тілесні ушкодження;

-даними довідки КПН «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» № 2520 від 25.04.2022 року, згідно якої ОСОБА_6 знаходився в приймальному відділенні медичної станови з 03:40 год. до 04:10 год. 25.04.2023 року з діагнозом: вогнепальне поранення правої орбіти та правого ока. Стороннє тіло правої верхньощелепної позухи;

-даними довідки КНП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» № 451 від 29.04.2022 року, згідно якої ОСОБА_6 з 25.04.2022 року перебував на лікуванні у офтальмологічному відділенні з приводу проникаючого наскрізного поранення склери з випадінням оболонок правого ока, кульового поранення м`яких тканин скриньової ділянки справа, трансорбітального поранення правого верхньощелепного сінуса зі стороннім тілом (металевої щільності) справа;

-даними протоколу огляду місця події від 25.04.2022 року з ілюстративною таблицею, яка є невід`ємною частиною даного протоколу, згідно якого проведено огляд ділянки місцевості, яка має трав`яно-ґрунтове покриття, розміром 5 на 5 метрів, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено предмет, схожий на пістолет, у якому відсутній магазин та без затвору, на металевій частині дула наявне маркування «КХ-10Р». Постановою слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 25.04.2022 року вилучений предмет, схожий на пістолет, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000839 та переданий на зберігання до камери схову Деснянського УП. В подальшому ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.04.2022 року накладено арешт на вищевказані речові докази з метою їх збереження;

-даними протоколу обшуку від 25.04.2022 року та DVD-R диску, який є невід`ємним додатком до вказаного протоколу, згідно якого об`єктом обшуку є приміщення квартири АДРЕСА_2 , та під час проведення якого було виявлено та вилучено: змив речовини бурого кольору з кухонної кімнати, що поміщено до паперового конверту; змив речовини бурого кольору з загального коридору, що поміщено до паперового конверту. Постановою слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 25.04.2022 року вилучені два змиви визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000839 та передані на зберігання до камери схову Деснянського УП. В подальшому ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.04.2022 року накладено арешт на вищевказані речові докази з метою їх збереження;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.05.2022 року та DVD-R диску, який є невід`ємним додатком до вказаного протоколу, згідно якого ОСОБА_3 пояснив, що спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень сталось випадково, потерпілий є його товаришем з дитинства, конфліктів не було. 25.04.2022 року спілкувались у кімнаті, слухали музику, ОСОБА_28 з жінкою стояли на кухні, розмовляли, пістолет лежав на вікні, його назва «STALKER S17». Пістолет лежав на підвіконні, до цього присутні брали його та роздивлялись у розрядженому стані. Коли він виходив з кімнати, то взяв пістолет та направив в сторону ОСОБА_28 і спустив спусковий гачок, це був жарт, так як він був впевнений в тому, що в патроннику немає патронів. Внаслідок цих дій пістолет вистрілив, після чого побачив, що ОСОБА_28 взявся за праве око. Після цього він кинув пістолет на підлогу і почав надавати першу медичну допомогу. В подальшому, ОСОБА_3 за участю статиста відтворив обставини та механізм спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесного ушкодження. Також, ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_28 стояв на кухні, дружина стояла поруч, направив в голову ОСОБА_28 пістолет, не чітко в тіло, не міг робити вибір в кого цілитись, так як вони стояли поруч, не розумів, що пістолет заряджений. В магазині були набої. Коли ОСОБА_28 взявся правою рукою за око, він зрозумів, що куля влучила в голову, дістав аптечку, почав допомагати;

-даними карти виїзду швидкої медичної допомоги № 8058 А від 25.04.2022 року, відповідно до якої о 02 годині 54 хвилині був отриманий виклик та здійснено виїзд на місце бригади швидкої медичної допомоги по АДРЕСА_3 , до пацієнта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по приїзді пацієнту встановлено попередній діагноз: вогнепальне поранення правої орбіти, стороннє тіло гайморової порожнини (куля), прийнято рішення здійснити госпіталізацію пацієнта;

-даними протоколу огляду предмету від 20.05.2022 року, згідно якого методом стенографії аудіоінформації, яка міститься на оптичному СD-R диску, було виявлено та зафіксовано розмову особи та оператора спецлінії «103» щодо виклику швидкої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_6 25.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 . Постановою слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 20.05.2022 року копію аудіозапису виклику бригади швидкої медичної допомоги по спецлінії «103», що мав місце 25.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 визнано речовим доказами у кримінальному провадженні № 0000839;

-даними висновку експерта № 081-168-2022 від 28.06.2022 року, згідно якого в наданому на експертизу змиві з підлоги коридору (об.№2), вилученому за місцем події, виявлена кров людини. При визначенні групової належності кров в об.№2 виявлені антигени А та В, що не виключає можливості походження даної крові від потерпілого гр. ОСОБА_6 при цьому, в наданому на експертизу змиві з підлоги кухні (об.№1) виявлена кров, видова належність якої не виявлена;

-даними протоколу огляду місця події від 30.05.2022 року з ілюстративною таблицею до даного протоколу, згідно якого в службовому кабінеті № 6 Деснянського УПГУНП у м. Києві проведено огляд медичної карти стаціонарного хворого КНП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» за № 4200343 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого було виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на кулю; металеві фрагменти. Постановою слідчого СВ Деснянського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 30.05.2022 року вилучений металевий предмет, схожий на кулю, а також металеві фрагменти, визнано речовим доказами у кримінальному провадженні № 0000839;

-даними висновку експерта № СЕ-19/111-22/20462-БЛ від 27.06.2022 року, згідно якого надані на дослідження частини пістолета до вогнепальної зброї не відносяться, а є частинами сигнального (шумового) пістолету «STALKER 917-S» калібру 9 мм Р.А.К., а саме рамки зі стволом, спусковою скобою та основою руків`я, спускового механізму. Ствол перероблений саморобним способом шляхом видалення заглушки з каналу ствола та закриттям газовідвідного отвору циліндричним металевим стрижнем. Рамки і спусковою скобою та основою руків`я, спусковий механізм, виготовлені промисловим способом;

-даними висновку експерта № СЕ-19/111-22/18791-БЛ від 27.06.2022 року, згідно якого надані на дослідження 9 предметів до боєприпасів не відносяться, ймовірно є частинами патрону калібру 9 мм Р.А. або револьверного патрону калібру .35R, а саме фрагментами кулі з еластичного матеріалу чорного кольору. Встановити з якої зброї вони були відстріляні не надалось можливим у зв`язку з відсутністю слідів зброї на наданих предметах та достатньої кількості діагностичних ознак. Встановити спосіб виробництва наданих фрагментів кулі не виявилось можливим через відсутність будь-яких маркувальних чи інших позначень;

-даними висновку експерта № 042-523-2022 від 16.06.2022 року, згідно якого аналіз наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дає підстави зробити підсумки, що у нього на момент звернення по медичну допомогу і в подальшому проведенні клінічних, інструментальних досліджень, оперативного лікування у нього має місце ушкодження: сліпе вогнепальне поранення обличчя, поранення м`яких тканин скроневої ділянки справа (без зазначення морфології), гематома м`яких тканин правої пара орбітальної ділянки, рвана рана верхньої повіки правого ока, субкон`юнктивальний крововилив справа; проникаюче наскрізне поранення склери з випадінням оболонки правого ока; перелом нижньої стінки правої орбіти, перелом летеральної та медіальної стінок правої верхньощелепної пазухи з наявністю стороннього тіла металевої щільності (кулі) в правій верхньощелепній пазусі. Характер, морфологія виявленого ушкодження (а також наявність кулі) свідчать про те, що воно утворилось від однократної дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту, високою кінетичною енергією, що могло бути внаслідок пострілу з вогнепальної зброї. Вирішити питання щодо характерних (а за наявності даних - і індивідуальних ознак) знаряддя, від дії якого утворилось виявлене тілесне ушкодження, можливо після проведення експертизи «стороннього тіла», яке було вилучене у ОСОБА_6 під час проведення йому оперативного втручання. Морфологія виявленого тілесного ушкодження, а також часові дані, наведені в медичній документації, дозволяють вважати спроможними термін їх утворення у строк, вказаний в описовій частині постанови слідчого, тобто 25.04.2022 року до 0254. Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості вказаного тілесного ушкодження, є критерій стійкої втрати загальної працездатності тому, відповідно п.п. 2.1.1 б/ Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та Інструкції № 2, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження ( за критерієм стійкої втрати загальної працездатності на 45 %). Локалізація ушкоджень вказаних в п. 1 даних Підсумків відповідає направленню пострілу справа наліво, дещо зверху вниз по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 .

Також в судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_29 , який показав суду, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_3 приблизно 15 років, проживають в одному будинку, сусід навпроти, неприязних відносин немає. 25.04.2022 року нікого не бачив, але прокинувся від шуму в загальному коридорі. Щодо подій того дня, йому нічого невідомо. Суд не приймає до уваги покази даного свідка, оскільки вони не містять будь-яких даних стосовно фактичних обставин кримінального провадження.

Під час розгляду справи від допиту свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_21 прокурор відмовився. При цьому, стороною захисту клопотань про виклик та допит зазначених свідків у судовому засіданні не заявлялось.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Оцінивши в сукупності дослідженні по справі докази, суд дійшов до висновку, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України суд може змінити обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи обвинуваченого за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при визначені його громадських прав має право на справедливий розгляд справи незалежним і неупередженим судом.

З наданих стороною обвинувачення доказів, суд не вбачає належних та достатніх доказів на підтвердження факту заподіяння ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК України.

Як убачається з показів обвинуваченого ОСОБА_3 , останній умислу на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не мав, що повністю підтверджується доказами, дослідженими судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема показами потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , які зазначили, що під час спільного відпочинку конфлікту та неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілим не було, обвинувачений жартома підняв праву руку з пістолетом в сторону потерпілого та будучи впевненим, що пістолет не заряджений, натиснув на курок.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дослідивши всі обставини кримінального провадження, які знайшли підтвердження належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду, та які у своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними, кваліфікує дії ОСОБА_8 за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження, та визнає його винуватим у скоєнні даного кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та ставлення обвинуваченого до скоєного протиправного діяння, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив необережний злочин проти життя та здоров`я, що є найвищою соціальною цінністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім того, суд враховує думку потерпілого ОСОБА_7 , який просив призначити обвинуваченому мінімальну міру покарання. Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливі без ізоляції від суспільства, тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому, враховуючи обставини справи, суд не вбачає законних підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме даного виду покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Судом також встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.05.2022 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311, 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки. В подальшому, вироком Київського апеляційного суду від 07.06.2023 року вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12.05.2022 року скасовано в частині призначеного покарання та у хвалено в цій частині новий, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Оскількипісля постановлення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 12.05.2022 року та вироку Київського апеляційного суду від 07.06.2023 року було встановлено, що ОСОБА_3 винуватий ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення вказаних вироків, тому у строк покарання, яке призначається ОСОБА_3 , необхідно зарахувати невідбуте покарання за попереднім вироком Київського апеляційного суду від 07.06.2023 року та призначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, 20.10.2021 року під час розгляду справи в суді, потерпілим ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов у кримінальному провадженні, в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальну шкоду, яка полягає у вартості понесених витратах на лікування тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, в розмірі 1 450,26 грн. Окрім цього, цивільний позивач просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення цивільного позивача ОСОБА_6 , цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора, судом встановлено таке.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно п. 16 вказаної Постанови, при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна.

Як встановлено судом, неправомірними діями ОСОБА_3 , які виразилися в нанесенні потерпілому ОСОБА_6 необережного тяжкого тілесного ушкодження, останньому була заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у понесенні потерпілим витрат на лікування, зокрема, у придбанні лікарських засобів та матеріалів медичного призначення у загальному розмірі 1 450,26 грн., що підтверджується копіями квитанцій та фіскальних чеків, наявних у матеріалах справи.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 1 450,26 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог цивільного позивача в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн., то судом встановлено таке.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди

повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Згідно п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших

негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до пп. 3 п. 10 вказаної Постанови, при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тривалих душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу ушкодження його здоров`я; у порушенні звичного способу життя потерпілого та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а також обставини, при яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, ступінь їх тяжкості та глибину його страждань. Дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яку суд оцінює у розмірі 500 000,00 грн.

При цьому, суд також вважає за необхідне, у відповідності до ч. 1 ст. 124 КПК України та ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 понесені останнім документально підтверджені процесуальні витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корись держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення балістичної експертизи за висновком експерта № СЕ-19/111-22/20462-БЛ від 27.06.2022 року в розмірі 1 132,68 грн., а також витрати на проведення судово-медичної експертизи за висновком експерта № 042-523-2022 від 16.06.2022 року в розмірі 2 672,00 грн., всього - 3 804,68 грн.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Київського апеляційного суду від 07.06.2023 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з дня його затримання - з 09.05.2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання, призначеного ОСОБА_3 , строк попереднього ув`язнення з 09.05.2023 року по день набрання даним вироком законної сили із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази: металевий предмет, схожий на кулю, а також металеві фрагменти, після набрання вироком законної сили, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 3 804,68 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1 450,26 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн., а також моральну (немайнову) шкоду у розмірі 500 000,00 грн., всього - 503 950,26 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1