Справа №127/921/24
Провадження №1-кс/127/386/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 від 10.08.2022 року про закриття кримінального провадження №0000323 від 20.03.2020,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 від 10.08.2022 року про закриття кримінального провадження №0000323 від 20.03.2020.

Скарга мотивована тим, що під час досудового розслідування слідчим ОСОБА_4 не було вжито всіх заходів для здійснення всебічного, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, тому ОСОБА_3 просить скасувати вищевказану постанову про закриття кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Проте, слідчим ОСОБА_5 , яка входить до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, подано заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст. 94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Судом встановлено, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0000323 від 20.03.2020.

Кримінальне провадження відкрито на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_6 №686/5567/20 від 17.03.2020 про зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення згідно заяви ОСОБА_3 від 12.02.2020 про можливе вчинення слідчим СВ Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме щодо неналежного досудового розслідування кримінального провадження №0000451.

В ході досудового розслідування заявник ОСОБА_3 неодноразово звертався з клопотаннями та заявами, щодо визнання його потерпілим.

Постановою слідчого першого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_8 від 16.07.2020 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за №0000323 від 20.03.2020.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_9 від 04.09.2020 року №686/18638/20 було скасовано постанову слідчого від 16.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000323 від 20.03.2020.

Слідчим першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_10 було допитано ОСОБА_3 в якості свідка.

В подальшому слідчим першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_10 провадження було закрите, про що свідчить постанова про закриття кримінального провадження від 30.10.2020.

Надалі ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_11 від 25.01.2022 року №127/30695/21 скасовано постанову слідчого від 30.10.2020. Підставою для винесення даної ухвали було те, що: слідством не було з`ясовано всіх обставин справи, не проведено тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №0000451, не допитано прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000451 від 01.04.2015. Крім того, у своїх поясненнях слідчий ОСОБА_7 зазначав, що весь цей час досудове розслідування, яке він проводив у даному кримінальному провадженні, контролювалося начальником та заступником СВ Вишенського районного відділення поліції, групою процесуальних керівників Вінницької місцевої прокуратури, які контролювали хід проведення досудового розслідування ним, як слідчим. Дане провадження, яке він розслідував, майже після кожної проведеної процесуальної дії витребовували начальник, або його заступник СВ Вінницького РВ ВВП ГУНП у Вінницькій області, Вінницька місцева прокуратура та керівництво Вінницької обласної прокуратури. Тому дане кримінальне провадження часом у нього було відсутнє до 15 днів та перебувало на контролі та вивчені.

ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що у зв`язку з тривалим розслідуванням та ненакладенням арешту на майно, з вини слідчого ОСОБА_7 він втратив своє майно і йому була спричинена матеріальна шкода, що останній не виконував вказівки прокурора та не допитав свідків.

Під час проведення досудового розслідування вищезазначені обставини слідчим не були перевірені. Також не був проаналізований висновок службового розслідування за листами СУ ТУ ДБР у м. Хмельницькому від 24 квітня 2020 року.

Крім того, із пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що останній не відповів на всі запитання, які ставилися слідчим ОСОБА_10 у дорученні співробітникам Вінницького управління внутрішньої безпеки ДВБ НП України від 21.09.2020 за №18321/14-01-01-20.

В подальшому постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_12 від 09.06.2022, ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим. Підставою відмови є відсутність відмостей про завдання шкоди ОСОБА_3 .

Постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 10.08.2022 року кримінальне провадження №0000323 від 20.03.2020 було закрито.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Разом з тим, слідчими за період розгляду справи не було з`ясовано завдану майнову шкоду, не було виконано вимог ухвали суду від 25.01.2022 року №127/30695/21, слідством не було з`ясовано всіх обставин справи, не проведено тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №0000451, не допитано прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000451 від 01.04.2015, а також не зазначено, які дії були проведені слідчими за весь період розслідування кримінального провадження №0000323 від 20.03.2020.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що з початку досудового розслідування до дня винесення постанови про закриття кримінального провадження, слідчими, в порушення вимог ст. 110 КПК України, не проведено усіх слідчих дій спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушення та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий суддя, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у вказаному кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування і не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, про неналежне та неповне дослідження обставин кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 від 10.08.2022 року про закриття кримінального провадження №0000323 від 20.03.2020 була винесена передчасно, а тому не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 від 10.08.2022 року про закриття кримінального провадження №0000323 від 20.03.2020 - скасувати.

Ухвалу суду направити до четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькомудля виконання та організації проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя