Справа № 355/1077/23
Кримінальне провадження № 1-кп/355/62/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2024 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000374 від 09.03.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сушки, Коростенського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , солдата, старшого стрільця 2 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вимогами статей 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях, у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє до цього часу.

05.05.2022 року ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2022 №126 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого стрільця 2 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 обіймаючи посаду старшого стрільця 2 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 16.01.2023 року близько 0 08 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 , а саме пункт постійної дислокації в таборі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2, та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 28.06.2023 року о 17 год 00 хв. солдат ОСОБА_4 самостійно з`явився до Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону за адресою: м. Київ, вул. Поліська 28, та заявив про себе, чим закінчив вчиняти кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що його разом з іншими військовослужбовцями привезли в санаторій «ІНФОРМАЦІЯ_2» у АДРЕСА_3 де він знаходився деякий час, після чого 16. 01. 2023 року вирішив без дозволу командира поїхати додому. Вдома він перебував до червня 2023 року, його ніхто не шукав, після чого він сам добровільно з`явився до прокуратури у м. Києві.

Шкодує про вчинене, просить суворо не карати.

Суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому за погодженням з учасниками судового провадження інші докази не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних.

Суд встановив, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлені.

Аналіз даних про особу ОСОБА_4 вказує на те, що він є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, у військовому званні солдат, обіймає посаду старшого стрільця 2 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , який за місцем служби зарекомендував себе з негативної сторони, має місце реєстрації та постійного проживання, де характеризується задовільно, раніше не судимий.

Також, суд враховує особливості вказаного злочину, а саме те, що обвинувачений, будучи військовослужбовцем військової частини, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив місце служби, та протягом тривалого часу до органів військового управління, правоохоронних органів з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча мав об`єктивну можливість вчинити вказані дії та повернутись до виконання обов`язків з військової служби.

Обвинувачений, самовільно залишивши місце служби під час воєнного стану, подав іншим військовослужбовцям ганебний приклад нехтування вимогами військової дисципліни, та підірвав авторитет ЗСУ в цілому. Такі дії військовослужбовця створюють в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Вказані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості та суспільної небезпеки, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини обвинуваченого, мотивації кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку останнього під час його вчинення, та характеризують поведінку після його вчинення, пом`якшуючих обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також даних про особу обвинуваченого, який будучи військовослужбовцем та покликаним захищати територіальну цілісність держави, вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що саме така міра покарання щодо обвинуваченого є необхідною і достатньою для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту затримання обвинуваченого.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1