Провадження № 1-кс/344/8104/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000292,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року накладено арешт на нерухоме майно нежитлове приміщення № ІІІ площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0.1264 га., та належить ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною користування, розпорядження та відчуження. З моменту накладення арешту на вище вказане майно вже пройшов значний проміжок часу, органом досудового розслідування забезпечено проведення всіх необхідних експертиз, проведено всі необхідні слідчі дії, майно в управління АРМА передано не було, а тому підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт накладений із забороною користування нерухомим майном на даний час немає. Просить скасувати арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року на нерухоме майно нежитлове приміщення № ІІІ площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0.1264 га., та належить ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 , в частині заборони на користування зазначеним майном.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задоволити.

Слідчий подав заяву, в якій заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна та просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснювалося досудове розслідування у виділеному кримінальному провадженні № 0000169 від 16.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 року накладено арешт на нерухоме майно нежитлове приміщення № ІІІ площею 200,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0.1264 га., та належить ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Арешт на вказане нерухоме майно накладено з метою збереження речових доказів.

Ухвала слідчого судді від 21.12.2021 року залишена без змін Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.05.2022 року.

Постановою Івано-Франківської обласної прокуратури про виділення матеріалів досудових розслідувань від 31.08.2022 року виділено з кримінального провадження № 0000169 в окреме провадження матеріали досудового розслідування №0000633 щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.362 КК України та зареєструвати їх в ЄРДР за № 0000292.

На даний час, у кримінальному провадженню № 0000292 від 31.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, триває досудове розслідування та проводяться відповідні слідчі дії.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.

Скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1