Провадження № 1-кс/461/6921/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2023 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження №0001666 від 15.07.2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року в межах кримінального провадження №0001666 від 15.07.2019 року на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01), власником якої є ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження зазначеного нерухомого майна.

Заявник зазначає, що задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що згадана квартира є об`єктом кримінального правопорушення, має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, та з метою забезпечення збереження зазначеного нерухомого майна та запобіганню спробі його відчуження (розпорядження), слідчий суддя вважав, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що застосування арешту майна не є самоціллю, а має бути спрямоване на забезпечення дієвості кримінального провадження, зокрема забезпечити завдання арешту майна, що визначене в ст. 170 КПК України.

Також, заявник вважає, що ризики, які стали підставою накладення арешту на майно, володільцем якого є ОСОБА_4 відпали, оскільки з часу накладення арешту на вказане майно минуло понад 4 роки, сторона обвинувачення мала достатній час аби здійснити будь-які процесуальні дії (в тому числі слідчі дії), які були необхідними для належного досудового розслідування та для забезпечення можливості яких і було накладено арешт на майно, однак в межах кримінального провадження жодній особі не було повідомлено про підозру, що також свідчить про відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (як того вимагає п,1 ч.3 ст.131 КПК України). Окрім цього, вважає, що збереження речового доказу, а саме нерухомого майна, можливе і без застосування арешту на таке майно, тобто мета застосування арешту майна, може бути досягнута навіть без застосування арешту, що свідчить про непропорційне втручання в право власності власника квартири. Тому просить задовольнити клопотання.

Заявник у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у мотивах клопотання та просить таке задовольнити.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути клопотання у їх відсутність, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001666 від 15.07.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01), власником якої є ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження зазначеного нерухомого майна.

З даної ухвали вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01), власником якої є ОСОБА_4 , згідно витягу з ЄРДР та постанови слідчого про зміну правової кваліфікації у кримінальному провадженні від 13.11.2019 є об`єктом кримінального правопорушення, має ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1,4 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник,законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна,мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а підчас судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити за безпідставністю, враховуючи потреби досудового розслідування, його часові рамки, обґрунтованість накладення арешту, те, що заявником суду не надано належних доказів та не доведено, що в органу досудового розслідування відпала потреба в арешті майна.

Керуючись ст.ст.170,174 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження №0001666 від 15.07.2019 року відмовити за безпідставністю.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 11.12.2023 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .