ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/458/23

Провадження № 1-кп/486/132/2023

25 грудня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 05.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Южноукраїнськ, Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

06.12.2022, в вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 20:30 годин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на вішалці в коридорі, в кишені належної ОСОБА_7 куртки виявив мобільний телефон фірми «Xiaomi», моделі «Redmi 7/2» на 16 ГБ, який належить ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправних характери свої дій та їх карність, діючи умисно, з корисливих мотивів та в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні коридору зазначеної квартири, в момент коли його дії були непомітні для сторонніх осіб, таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_7 мобільний телефон фірми «Xiaomi», моделі «Redmi 7/2» на 16 ГБ, вартістю 2300 гривень, який належить ОСОБА_6 , після чого місце злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

22.12.2023 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 повно та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, та покладанням на останнього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, він надав згоду на призначення запропонованої міри покарання.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду, при цьому повно та беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, дає згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечила проти затвердження угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження, підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України та що укладення угоди сторонами є добровільним.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

За угодою про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного Законом про кримінальну відповідальність за вчинення тяжкого злочину.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, наполягав на її затвердженні та погодився на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Інші учасники кримінального провадження також просили про затвердження угоди про визнання винуватості.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам та інтересам обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 65-67 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнає себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за вимогами п.1 ч.4 ст. 469 КПК України передбачено можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, щодо тяжких злочинів.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Обвинуваченому ухвалою суду Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.11.2023 року був обраний запобіжний захід тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному 05.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, укладену 22.12.2023 року між прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти)років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід тримання під вартою, застосований ОСОБА_4 , скасувати, звільнивши останнього з під-варти в залі суду.

З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1