Справа № 496/3271/19
Провадження № 1-кп/496/84/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Біляївка Одеської області клопотання обвинувачених про закриття кримінального провадження та захисника про повернення застави у кримінальному провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хелвачаурі, Грузія, громадянина Грузії, не працюючого, який має середню освіту, не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ліпци, Харківського району, Харківської області, громадянина України, не працюючого, який має середню освіту, не судимого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту який було направлено до суду 28.08.2019 року, зазначено формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується в тому, що 07.11.2018 року о 15 годин 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 маючи умисел на заволодіння чужим майном прибули на автомобілі марки «Mercedes Benz» чорного кольору д.р.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 до АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, 454 км. а/ш Київ-Одеса (землі Нерубайської сільської ради). Перебуваючи за вказаною адресою діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами ОСОБА_6 підійшов до автомобіля «Mercedes Sprinter» білого кольору д.р.з. НОМЕР_2 , шляхом злому дверного замка відчинив двері водія, після чого ОСОБА_7 діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення обравши об`єктом злочинного посягання майно, яке знаходиться в салоні автомобіля «Mercedes Sprinter» білого кольору д.р.з. НОМЕР_3 , яке належить ОСОБА_8 , а саме чорна чоловіча сумочка (барсетка) в якій перебували грошові кошти в сумі 8000 гривень, заволодів вказаною барсеткою з грошовими коштами, після чого разом з ОСОБА_6 на автомобілі «Mercedes Benz» чорного кольору д.р.з. НОМЕР_1 зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 8000 гривень. Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачується в тому що, 07.11.2018 року о 15 годин 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено ОСОБА_6 за передньою змовою з ОСОБА_7 маючи умисел на заволодіння чужим майном прибули на автомобілі марки «Mercedes Benz» чорного кольору д.р.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 до АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, 454 км. а/ш Київ-Одеса (землі Нерубайської сільської ради). Перебуваючи за вказаною адресою діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що їх дії не будуть помічені сторонніми особами ОСОБА_6 підійшов до автомобіля «Mercedes Sprinter» білого кольору д.р.з. НОМЕР_3 , шляхом злому дверного замка відчинив двері водія, після чого ОСОБА_7 діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення обравши об`єктом злочинного посягання майно, яке знаходиться в салоні автомобіля «Mercedes Sprinter» білого кольору д.р.з. НОМЕР_3 , яке належить ОСОБА_8 , а саме чорна чоловіча сумочка (барсетка) в якій перебували грошові кошти в сумі 8000 гривень, заволодів вказаною барсеткою з грошовими коштами, після чого разом з ОСОБА_6 на автомобілі «Mercedes Benz» чорного кольору д.р.з. НОМЕР_1 зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 8000 гривень. Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

10.11.2023 року на адресу суду від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності. Своє клопотання обвинувачений ОСОБА_6 мотивував тим, що він обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, строк давності у відношенні інкримінованого йому злочину сплинув 07.11.2023 року, підстав для їх призупинення чи переривання не виникало, потерпілому було відшкодовано заподіяну шкоду добровільно, та за таких обставин, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі спливом строку давності.

21.11.2023 року на адресу суду від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності. Своє клопотання обвинувачений ОСОБА_7 мотивував тим, що він обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, строк давності у відношенні інкримінованого йому злочину сплинув 07.11.2023 року, підстав для їх призупинення чи переривання не виникало, потерпілому було відшкодовано заподіяну шкоду добровільно, та за таких обставин, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі спливом строку давності.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали свої клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності.

В судовому засіданні захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_5 клопотання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримав, зазначив, що клопотання обґрунтовані та просив закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Також 21.11.2023 року на адресу суду від захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про повернення застави. Свою заяву захисник мотивував тим, що 08.08.2019 року, на стадії досудового розслідування, на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, було внесено заставу за ОСОБА_6 в сумі 20070 грн. (двадцять тисяч сімдесят гривень) та за ОСОБА_7 в сумі 40140 грн. (сорок тисяч сто сорок гривень), у відповідності з ухвалами Біляївського районного суду Одеської області від 07 серпня 2019 року по справі (496/2401/19). У зв`язку з тим, що заявлені клопотання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності були захисником підтримані та просив під час вирішення заявлених обвинуваченими клопотань, вирішити також і долю внесених ним за обвинувачених застав, відповідно до ч.11 ст. 182 КПК України, враховуючи відсутність підстав для ії звернення в дохід держави, повернувши їх заставодавцю ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_5 просив заяву про повернення застави задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що клопотання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності не підлягає задоволенню до отримання відомостей про вчинення обвинуваченими інших злочинів. Та зазначив, що питання про повернення застави потрібно розглядати та вирішувати після розгляду клопотань про закриття кримінального провадження.

Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченим наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачені повідомили суд, що цілком розуміють суть обвинувачення, підстави і наслідки звільнення від кримінальної відповідальності відповідно.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що претензій до обвинувачених немає так як матеріальну шкоду відшкодували у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність, особа звільняється від кримінальної відповідальності.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення злочину обвинуваченими) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України визнається нетяжким злочином, за вчинення якого може бути призначено найсуворіше покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років.

Відповідно до з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення нетяжкого злочину минуло п`ять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, що мало місце 07.11.2018 року. Отже, з дня його вчинення минуло більше п`яти років.

Тобто, на момент проведення судового провадження сплили строки давності, передбачені п. 3 ч.1 ст. 49 КК України.

Враховуючи, вищевикладене суд на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України вважає необхідним звільнити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому суд враховує, що обвинувачені не заперечують проти звільнення їх від кримінальної відповідальності із зазначених підстав.

Вивчивши клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_5 про повернення застави, суд приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.08.2019 року підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави розміром двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 40140 грн.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.08.2019 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави розміром десять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 20070 грн.

Відповідно до копії квитанції № 1680-5484-4582-8750 АТ КБ ПриватБанк від 08.08.2019 року, ОСОБА_5 було внесено заставу за обвинуваченого ОСОБА_7 в розмірі 40140 гривень на відповідний рахунок Державної казначейської служби України.

Відповідно до копії квитанції № 1680-5477-3471-2489 АТ КБ ПриватБанк від 08.08.2019 року, ОСОБА_5 було внесено заставу за обвинуваченого ОСОБА_6 в розмірі 20070 гривень на відповідний рахунок Державної казначейської служби України.

Строк дії застави судом суду не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 № 27), та змінами, що вносяться до вказаного порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Територіальне управління ДСА або апеляційний суд, Вищий антикорупційний суд, який обрав запобіжний захід у вигляді застави, розглядає зазначені документи та протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження за умови зарахування коштів на депозитний рахунок готує та подає до органу Казначейства платіжне доручення про повернення коштів. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження платіжних доручень територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, який обрав запобіжний захід у вигляді застави, до органу Казначейства.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява ОСОБА_5 , який вніс заставу за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , про повернення суми застави підлягає задоволення.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 284-288, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності задовольнити.

Клопотання ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000655 від 08.11.2018 року відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - закрити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Речові докази по справі: CD-R диск, сірого кольору, марки «Vеrbatim», CD-R, 700 mb, 52x 80 min - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2019 р. (справа № 520/3409/19 провадження № 1-кс/520/2263/19) скасувати.

Заяву захисника ОСОБА_5 про повернення застави задовольнити.

Повернути ОСОБА_5 заставу у сумі 20070 (двадцять тисяч сімдесят) грн. 00 коп., яка була ним внесена за ОСОБА_6 на підставі ухвали суду по справі №496/2401/19 на рахунок №5435, отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, код отримувача:26302945, банк отримувача (ГУ ДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172 (08.08.2019 року).

Повернути ОСОБА_5 заставу у сумі 40140 (сорок тисяч сто сорок) грн. 00 коп., яка була ним внесена за ОСОБА_7 на підставі ухвали суду по справі №496/2401/19 на рахунок № 5435, отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, код отримувача:26302945, банк отримувача (ГУ ДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172 (08.08.2019 року).

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, може бути оскаржена, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1