Справа № 729/2560/23
1-кп/729/186/23 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження №0000002 від 21.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не жонатого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в один із днів серпня 2023 року, у денний час, більш точної дати та часу не встановлено, маючи умисел на незаконне, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, для подальшого особистого вживання шляхом паління, знаходячись на території нежилого домогосподарства, яке знаходиться у АДРЕСА_2 , зірвав верхівки та гілки з листям із рослин, зовні схожих на дикоростучу коноплю, усвідомлюючи що вони містять наркотичний засіб, тобто таким чином незаконно придбав наркотичний засіб, який переніс до господарства за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , для власного вживання шляхом куріння.

Надалі у невстановлений день та час, ОСОБА_3 із вирваних частин рослин конопель, шляхом сушіння та часткового подрібнення, виготовив невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, масою не менше 11,2 г. (в перерахунку на висушену речовину), а також вживаючи шляхом куріння канабіс, накопичив на внутрішніх стінках пристрою для куріння, особисто виготовленого з полімерної пляшки (нижньої частини), особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу, масою не менше 0,229 г. (в перерахунку на висушену речовину), які незаконно зберігав за місцем свого проживання для власних потреб, без мети збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, з наступними змінами та доповненнями, канабіс та екстракт канабісу віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця І, список 1).

20.11.2023, у другій половині дня, ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції фрагменти гілок з листям рослини, зовні схожих на рослину роду коноплі, які є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину - 11,2 г., та пристрій для паління канабісу, особисто виготовленого ОСОБА_3 у вигляді пластикової пляшки обрізаної у нижній частині на внутрішніх поверхнях якого накопичено екстракт канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 0,229 г, що у відповідності до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за №512/4733, перевищує невеликий розмір.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює фактичні обставини, кримінальне правопорушення вчинив при обставинах вказаних в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду немає, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його скоєння та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним проступку, враховує особу обвинуваченого, його характеризуючі дані з місця проживання, тяжких наслідків від вчиненого ним проступку не настало, раніше не судимий, його поведінку в судовому засіданні, у ході якого давав правдиві послідовні покази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого , є щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, обставину, що пом`якшує його покарання та істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, його відверте визнання вини у вчиненні кримінального праовпорушення, щире співчуття з приводу цього та осуд своєї поведінки, що свідчить про його бажання виправити наслідки вчиненого, раніше не судимий, зі слів неофіційно працевлаштований, також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень , при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу обвинувачений інших злочинів не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на певний строк та з урахуванням вище викладених обставин з подальшим звільненням його від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з ізолюванням його від суспільства буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами. Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути найого поведінку та здатне виправити його та запобігти вчиненню ним нових злочинів.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, 381-382 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді 1( одного ) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 ( один ) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1195 (одну тисячу сто дев`яносто п`ять) грн. 00 коп. за проведення судової експертизи.

Речові докази: оптичний диск DVD-R 4,7 Gb/120min 16 Х, на який записано відеозапис проведення огляду місця події від 15.11.2023 - залишити у матеріалах кримінального провадження; сухі фрагменти гілок з листям рослин, зовні схожих на рослини роду коноплі та саморобний пристрій для куріння у вигляді пластикової пляшки обрізаної у нижній частині з нашаруванням в середині речовини коричневого кольору- знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1