Провадження №11-сс/801/636/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023, якою клопотання лідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_10 задоволено та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 15:35 год. 28 грудня 2023 року, -

встановив:

З клопотання про застосування запобіжного заходу вбачається, що 30.10.2023 о 10 годині 30 хвилин водій ОСОБА_7 , керуючи автопоїздом у складі автомобіля «DAF FT XF», державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепа «Schmitz SKO 24L», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою М30 сполученням «Стрий Тернопіль Кропивницький - Знам`янка Луганськ Ізварине» в напрямку м. Вінниці, в районі повороту до с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області, маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який зупинився в районі перехрестя для виконання повороту ліворуч, не врахував швидкості руху транспортного засобу, дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в момент виникнення небезпеки для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_3 . Після первинного контактування транспортних засобів, відбулося відкидання автомобіля «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_3 , з його виїздом на ліву смугу руху зустрічного напрямку, де у напрямку м. Немирова Вінницької області рухався автомобіль «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_12 від отриманих травм загинув на місці пригоди, водій автомобіля «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , доставлений до МКЛ ШМД м. Вінниці, де під час надання медичної допомоги помер.

Водій ОСОБА_7 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

30 жовтня 2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК Укрїни.

31 жовтня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023 клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_10 задоволено та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 15:35 год. 28 грудня 2023 року.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вказав, що під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023, винести ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме з 00:00 год. до 05.:00 год.

Вимоги обґрунтовує тим, що ризики, вказані в оскаржуваній ухвалі, є недоведеними. Підозрюваний був допитаний, надавав правдиві показання, визнав свою винуватість, щиро покаявся. Підозрюваний розуміє, що при переховуванні для нього настануть негативні наслідки, він фактично буде позбавлений можливості забезпечувати свою сім`ю. Підозрюваним та його родичами висловлено бажання щодо усунення заподіяної шкоди, наскільки це буде можливим з урахуванням наявності двох загиблих осіб, на підтвердження чого потерпілим на даний час принесено вибачення та запропоновано усіляку допомогу при похованні та узгоджується можливість відшкодування шкоди.

Також вказує, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, мешкає в цивільному шлюбі, визнав вину у скоєному необережному злочині, щиро розкаявся, має намір відшкодувати завдану шкоду. Самі по собі ті обставини, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання на строк до восьми років позбавлення волі, в даному випадку не можуть слугувати підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023, просить винести ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги мотивує тим, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід є знадно суворим. Не взято до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце роботи та проживання, проживає у цивільному шлюбі, щиро розкаявся, має намір відшкодувати завдану шкоду. ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи. Жоден з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу перед судом не доведений. Підозрюваний розуміє, що при переховуванні для нього настануть негативні наслідки, він фактично буде позбавлений можливості забезпечувати свою сім`ю. Підозрюваним та його родичами висловлено бажання щодо усунення заподіяної шкоди, наскільки це буде можливим з урахуванням наявності двох загиблих осіб, на підтвердження чого потерпілим на даний час принесено вибачення та запропоновано усіляку допомогу при похованні та узгоджується можливість відшкодування шкоди.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисників підозрюваного, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Захисники адвокати ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційних скарг з підстав викладених в них та просили задовольнити їх в повному об`ємі.

Заслухавши cуддю-доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників підозрюваного - не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримано, а висновки про необхідність обрання найсуворішого запобіжного заходу належним чином умотивовано.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

В жодному випадку запобіжний захід не може розцінюватись, як покарання за вчинене діяння.

Стосовно обґрунтованості підозри, суд зазначає, що за змістом п. 1 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так,у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п.1(с) ст.5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин.

Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п.1(с) ст.5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень».

Зі змісту ж оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Стосовно ж наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді тривалого терміну позбавлення волі. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення загинуло дві людини.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя встановив ризики переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду та незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості у вчинення інкримінованих злочинів, а саме позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним. Слідчий суддя під час судового провадження розглядав можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів та належним чином аргументував, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги захисників з цього приводу не заслуговують на увагу.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував характеризуючі дані підозрюваного, а саме те, що він працює, перебуває в цивільному шлюбі, має постійне місце проживання, раніше не судимий, взяв до уваги і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, і міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, та з метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було в даному випадку обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи ж захисника про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі його підзахисного, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки суд під час обрання запобіжного заходу належним чином врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього, судом першої інстанції було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд також зважає на відомості про особу підозрюваного, які зазначені стороною захисту, проте вважає, що ці обставини не зменшують існуючих ризиків, не є достатніми стримуючими факторами їх настання і не можуть бути розцінені як достатня підстава для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Що ж стосується посилання адвоката в апеляційній скарзі на неправомірність не визначення судом розміру застави підозрюваному, колегія суддів вважає його безпідставним з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2)щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3)щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.Тож, в даному випадку слідчий суддя цілком обґрунтовано, керуючись нормами п.п.4,5 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначив розміру застави у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є цілком правильним і обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, апеляційні ж скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 у зв`язку з цим слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023, якою клопотання лідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_10 задоволено та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 15:35 год. 28 грудня 2023 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3