УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маканчи, Семипалатинської обл., Казахстан, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, на утримані дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001933, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутніми в судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що 28.12.2023 року, приблизно о 08 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, ігноруючи норми громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, використовуючи заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме викрутку, знаходячись у приміщенні кабінету директора ЗНП «Обласного клінічного закладу з надання психіатричної допомоги» ЗОР, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Седова, буд. 6, діючи умисно, демонстративно, в присутності медичного персоналу зазначеного медичного закладу, почав виражатись нецензурною лайкою стосовно директора ОСОБА_7 , після чого, тримаючи в правій руці, заздалегідь заготовлену викрутку, наніс два удари вказаним предметом область грудної клітини та лівої частини обличчя ОСОБА_7 , чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої щоки та різано-рваної рани лівої мочки вуха, тим самим вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що призвело до тимчасового припиненням нормальної діяльності медичного закладу, після чого був затриманий працівниками поліції на місці скоєного кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинені із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

29.12.2023 року, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років.

Слідчий вказує, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом затримання ОСОБА_4 ;

-речовими доказами, які вилучені під час затримання ОСОБА_4 ;

-опитуванням ОСОБА_8 ;

-опитуванням ОСОБА_9 .

Вивчивши особистість підозрюваного, а також інші зібрані під час досудового розслідування докази, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України.

Згідно клопотання, підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, раніше засуджений, вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, на підставі чого орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення ним особливо тяжкого злочину орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом вмовлянь, залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, досудовим слідством встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, раніше судимим, що свідчить про те, що він може продовжити вчиняти інші, або аналогічні кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків у зв`язку з тяжкістю вчинених раніше кримінальних правопорушень, відсутністю стійких соціальних зв`язків, а також тим, що усвідомлюючи тяжкість покарання, підозрюваний може приховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, які викладені в клопотанні.

Неможливість обрання до підозрюваного, запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, які би заслуговували довіру, та поручились за виконання ним покладених на нього обов`язків. Крім того, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Викладене в клопотанні дає підстави вважати, що при обранні запобіжних заходів не пов`язаному із позбавленням волі, а саме: обрання запобіжного заходу у вигляді застави чи у вигляді домашнього арешту, які передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 176 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 порушуватиме їх, що не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

При цьому, слідчий звертає увагу суду, на те що, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу визначення застави у якості альтернативного запобіжного заходу є необов`язковим.

У зв`язку з чим, з метою попередити злочинну діяльність ОСОБА_4 орган досудового розслідування приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваним злочину із застосуванням насильства.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, звертала увагу слідчого судді на недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників процесу, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У судовому засіданні було встановлено, що відділом поліції № 1 ЗРУП ГУГП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001933, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 296 КК України.

28.12.2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку, встановленому ст. 208 КПК України. Фактичний час затримання 20 година 32 хвилин.

29.12.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду клопотання ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження долученими слідчим до клопотання, та дослідженими слідчим суддею.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, з огляду характер інкримінованого злочину, особу ОСОБА_4 , відсутність у підозрюваного стримуючих факторів у виді міцних соціальних зв`язків, його поведінку у судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, його майновий стан, інформацію стосовно судимостей.

Враховуючи викладене, дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та не знаходить достатніх підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки вважає, що він не дасть можливості в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого з застосуванням насильства.

З урахуванням фактичних обставин справи, даних, які характеризують особу підозрюваного, вимог кримінального процесуального законодавства України та практики Європейського суду з прав людини, а також з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні, у тому числі, кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

При цьому, зважаючи на вимоги частини 3 та 5 ст. 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів у межах терміну досудового розслідування, який слід обчислювати з моменту затримання, тобто 25.02.2024 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193 - 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 25.02.2024 року включно, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваним злочину із застосуванням насильства.

Строк тримання під вартою підозрюваного рахувати з 28.12.2023 року, з дня фактичного затримання.

Визначити строк дії ухвали до 25.02.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29.12.2023 року.

Повний текст ухвали виготовлено 29.12.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1