Справа № 132/2653/23
Провадження №1-кп/132/375/23
Вирок

Іменем України

06 грудня 2023 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 від 28.08.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Українця, громадянина України, уродженця с. Чернятин Калинівського району Вінницької області, освіта середня спеціальна, одруженого, особи пенсійного віку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

Прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2000 ОСОБА_3 зареєстровано приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «ГОРИЗОНТ» (ПОСП "Горизонт"), .

Відповідно п. 1.3. статуту ПОСП "Горизонт", зареєстрованого в Калинівській райдержадміністрації 03.04.2000, засновником і власником підприємства є голова підприємства, громадянин України - ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Восени 2015 року, точну дату та час не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Калинівка, Вінницької області, отримав від невстановлених осіб грошову винагороду 1000 грн. за внесення в подальшому змін до реєстраційних документів юридичної особи, без мети здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, а з метою прикриття незаконної діяльності цих невстановлених осіб. Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій, як засновника та власника підприємства, ОСОБА_3 погодився на пропозицію з корисливого мотиву.

Виконуючи злочинний намір, 11.12.2015 ОСОБА_3 прийшов до приміщення будівлі, яке розташоване навпроти Калинівської районної державної адміністрації, у м. Калинівка Вінницької області, де підписав реєстраційну картку про включення відомостей про юридичну особу від 28.10.2015, в якій збільшив перелік видів економічної діяльності, якими займається юридична особа.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні будівлі, яке розташоване навпроти Калинівської районної державної адміністрації, м. Калинівка Вінницької області, підписав рішення № 1-16 засновника ПОСП "Горизонт" від 15.01.2016 про приведення статуту підприємства у відповідність до норм чинного законодавства, зміну місцезнаходження юридичної особи та про внесення зміни до статуту приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Горизонт", виклавши його в новій редакції, статут ПОСП "Горизонт" (код 30807654, адреса: Вінницька область Калинівський район с. Чернятин вул. Ворошилова № 1). Відповідно п. 3.1. цього статуту визначає, що для забезпечення діяльності підприємства за рахунок вкладу засновника створюється його статутний капітал у розмірі 1000 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні будівлі, яке розташоване навпроти Калинівської районної державної адміністрації, м. Калинівка Вінницької області, підписав заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 22.01.2016 про зміну місцезнаходження юридичної особи.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні будівлі, яка розташоване навпроти Калинівської районної державної адміністрації, м. Калинівка Вінницької області, підписав заяву щодо державної реєстрації юридичної особи від 10.09.2020, рішення № 2 засновника ПОСП "Горизонт" () від 10.09.2020, відповідно якого ОСОБА_3 володіє 100 % від розміру статутного капіталу ПОСП "Горизонт", нотаріус, який не був обізнаний зі злочинними намірами ОСОБА_3 засвідчив справжність його підпису, статут ПОСП "Горизонт" (нова редакція) від 10.09.2020, відповідно п. 4.10 якого для забезпечення діяльності підприємства, за рахунок внеску грошових коштів власника створено статутний капітал у розмірі 1 285 000 грн., п. 6.1. вищим органом управління підприємства є власник, нотаріус, який не був обізнаний зі злочинними намірами ОСОБА_3 засвідчив справжність його підпису.

У подальшому, виконуючи злочинний намір, ОСОБА_3 , подавав державному реєстратору Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області за адресою: м. Калинівка, вул. Нестерчука, 19, Вінницької області, вище перелічені документи у відповідності із вищевказаними у них датами.

Отримання зазначених документів надало юридичні підстави державному реєстратору, який не був обізнаний зі злочинними намірами ОСОБА_3 , збільшити перелік видів економічної діяльності, якими займається ПОСП "Горизонт", збільшити статутний капітал на 1 284 000 грн. до розміру 1 285 000 грн.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 невстановлені слідством особи, отримали контроль над ПОСП "Горизонт", зокрема, використовуючи упродовж 01.01.2017 - 22.11.2022 реквізити вказаного товариства, надавали послуги іншим підприємствам по документальному оформленню неіснуючих господарських операцій, які фактично не мали місце, а відображались лише документально з метою незаконного формування витрат по податку на прибуток та завищення податкового кредиту з ПДВ з метою ухилення від сплати податків, також подавали державному реєстратору для державної реєстрації завідомо підроблені документи про зміну видів економічної діяльності товариства, крім того, не змінивши право розпорядження рахунками на ОСОБА_3 незаконно розпоряджались ними, тим самим незаконно проводили по них безготівкові і готівкові операції.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Враховуючи думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідити письмові докази та документи, а також документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, не визнав. Суду показав, що 03.04.2000 ним було зареєстровано приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «ГОРИЗОНТ», головою якого являвся він особисто. Його підприємство займалося вирощуванням сільськогосподарських культур, які згодом він переробляв на корма, оскільки у нього було багато голів ВРХ.

Приблизно восени 2015 року, при перереєстрації адреси підприємства йому порадили також збільшити види діяльності на що він погодився. За підготовку документів він сплатив одну тисячу гривень. Рішення про збільшення статутного капіталу він підписав, маючи намір його збільшити за рахунок внесення на баланс підприємства сільськогосподарської техніки. Таку техніку, а саме трактора, йому було запропоновано отримати від спілки сільськогосподарських підприємців України в м. Києві, де проходило зібрання сільгоспвиробників. Однак, в майбутньому будь-яку сільськогосподарську техніку від даної спілки він так і не отримав, оскільки, як згодом йому стало відомо, він зв`язався із шахраями. Також зазначив, що на його думку він не вчиняв жодних протизаконних дій, будь-яких документів він не підробляв та умислу на внесення неправдивих відомостей до документів він не мав. В зв`язку з цим вважає себе невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та просить виправдати за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому не визнає, його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та документами наданими прокурором, зокрема:

-висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №00000195 за №5289/23-21 від 26.09.2023, відповідно до якого ОСОБА_3 виконано підпис у наступних документах: реєстраційна карта про включення відомостей про юридичну особу від 28.10.2015, рішення №1-16 засновника ПОСП «Горизонт» від 15.01.2016, заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 22.01.2016, заява щодо державної реєстрації юридичної особи від 10.09.2020, рішення №2 засновника ПОСП «Горизонт» () від 10.09.2020 ( в графі для підпису біля напису « ОСОБА_3 »), стор.9 статуту ПОСП «Горизонт» (нова редакція) від 10.09.2020 ( в графі для підпису напроти напису « ОСОБА_3 »);

-заявою ОСОБА_3 від 22.01.2016 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

-реєстраційною карткою про включення відомостей про юридичну особу від 28.10.2015;

-квитанцією банку від 22.01.2016 про сплату коштів ОСОБА_3 , призначених за державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, ПОСП «Горизонт»;

-заявою ОСОБА_3 щодо державної реєстрації юридичної особи від 10.09.2020;

-статутом ПОСП «Горизонт» (нова редакція) від 10.09.2020;

-історією змін ПОСП «Горизонт»;

Відповідно до ч.1 ст. 89 КК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вищеперераховані докази отримані у порядку, встановленому КПК України, мають відношення до даного кримінального провадження, а тому визнає їх допустимими.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення за обставин, встановлених у вироку доведена. При цьому суд вважає, що скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, яке полягає у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей та умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 та прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинуваченого, а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, і судом встановлено, що вони є переконливими, логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на це, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які дані в судовому засіданні, в яких він не визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає повністю спростованими та розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний ним умисний злочин.

Посилання в судовому засіданні захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України, суд розцінює як лінію його захисту з метою вигородити свого підзахисного від покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.

В зв`язку з цим не підлягає до задоволення і прохання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_3 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.205-1 КК України та його виправдання за недоведеністю в діянні обвинуваченого наявності складу кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» 24.10.2003 р. № 7, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно ст.50 КК України, рішення суду про призначення покарання з-поміж інших завдань повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст.65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Частиною 6 ст. 368 КПК України встановлено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд вказав, що суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Як свідчать матеріали кримінального провадження та було встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , не визнаючи вини, навіть під тиском беззаперечних на те доказів, вважає себе не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України. Вказане свідчить про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 щирого каяття та засудження своїх дій, а також бажання усвідомити наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, що виступає перешкодою у його подальшому виправленні та свідчить про відсутність в його діях щирого каяття або активного сприяння розкриттю злочину та засудження своїх дій.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст.205-1 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей та умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, під час досудового розслідування було визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, що в свою чергу свідчить про відсутність в його діянні щирого каяття, а також активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів за проведення судової почеркознавчої експертизи (висновок експерта № 5289/23-21 від 26.09.2023) становлять 5974,50 гривень, які суд вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, не розкаявся у скоєному, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (один) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку 06 грудня 2023 року.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 5974 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 50 копійок.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1