Номер провадження 1-кс/754/538/24
Справа № 754/2123/24
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000272 від 05.02.2024 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 14.02.2024 надійшло прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000272 від 05.02.2024 про накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 із забороною її відчуження із забороною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовувати та розпоряджатися даною квартирою.

Клопотання подане слідчим в рамках кримінального провадження №0000272 від 05.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 15 ч.2 190 ч.4 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за викладених в ньому обставин. Просив клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000272 від 05.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 15 ч.2 190 ч.4 КК України, в якому досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2024 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без ознак насильницької смерті.

Окрім того, 26.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою незаконного набуття права на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до свідоцтва про право власності за заповітом № НОМЕР_1 від 26.01.2024 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснила підробку підпису останнього, під час складання договору довічного утримання, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій, встановлено, що 02.10.2023 о 15.55 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено заповіт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у приватному нотаріусі Київського міського нотаріального округу - «Чижиков О.О.», в якому ОСОБА_5 на випадок його смерті заповідає квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Окрім того, встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, за заповітом № НОМЕР_1 від 26.01.2024 приватного нотаріусі Київського міського нотаріального округу - « ОСОБА_7 », квартира АДРЕСА_1 - є приватною власністю ОСОБА_5 .

В подальшому, органом досудового розслідування було отримано копію договору від 26.01.2024, вході вивчення якого, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено договір довічного утримання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у приватному нотаріусі Київського міського нотаріального округу - «Чижиков О.О.», відповідно до якого ОСОБА_5 передає у власність квартиру АДРЕСА_1 (відповідно до договору ціною в 1551939 (один мільйон п`ятсот п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 00 копійок) ОСОБА_4 , взамін чого остання зобов`язується забезпечувати його утриманням довічно на умовах даного договору.

Так, 04.02.2024, за адресою: АДРЕСА_2 , помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, під час проведення подальших слідчих (розшукових) дій, було вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час огляду предмету від 15.01.2024, об`єктом якого був договір довічного утримання укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , встановлено невідповідність підписів ОСОБА_5 у вказаному договорі та підпису у його паспорті, що вказує на те, що підпис останнього має ознаки підробки.

У зв`язку з вищевикладеним у органу досудового розслідування наразі виникла необхідність в проведенні слідчих (розшукових) дій, з метою встановлення всіх обставин вказаних кримінальних правопорушень, зокрема проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 та призначенням ряду судових експертиз.

Разом з тим, в органу досудового розслідування, є всі підстави вважати, що квартирою АДРЕСА_1 , намагаються шахрайським шляхом заволоділи невстановлені слідством особи, шляхом підробки підписів в договорах від імені ОСОБА_5 .

У зв`язку з цим, квартиру АДРЕСА_1 було визнано речовим доказом, оскільки ст. 98 ч.1 КПК України речові докази визначено, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наразі досудове слідство приходить до висновку, що ОСОБА_4 може незаконно заволодіти зазначеною квартирою, пошкодити вказане майно, вчинити інші дії, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Прокурор в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000272 від 05.02.2024 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт, в кримінальному провадженні №0000272 від 05.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 15 ч.2 190 ч.4 КК України, з метою збереження речових доказів, на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 із забороною її відчуження.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовувати та розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 14.02.2024 о 17:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1