№ 1-кп/755/1663/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001291 від 29.08.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, працюючого неофіційно автомийником, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.10.2023 року Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 (одного) року 1 (одного) дня позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, перебуваючи у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 29.08.2023 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, а саме, до часу фактичного виявлення працівниками поліції, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропної речовини - 4-ММС, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину - 4-ММС, загальною масою 0,174 г, у виді порошкоподібної речовини білого кольору, яка знаходилась у прозорому, поліетиленовому зіп-пакеті та почав її незаконно зберігати при собі без мети збуту та протягом року після засудження за ст. 309 КК України, а саме вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09.08.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до одного місяця арешту. У подальшому, ОСОБА_3 помістив поліетиленовий зіп-пакет всередині з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - 4-ММС, до кишені штанів, в які він був одягнений, та став незаконно зберігати її при собі, тим самим, вчинив незаконне придбання та зберігання для подальшого власного вживання, без мети подальшого збуту.

Того ж дня, тобто 29.08.2023 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, працівниками УП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27-А, було зупинено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС.

У подальшому, 29.08.2023 року, у період часу з 14 години 38 хвилин до 14 години 41 хвилина, за адресою: вул. Будівельників, 27-А, співробітниками поліції було проведено огляд місця події, у ході якого, ОСОБА_3 добровільно дістав з кишені штанів, в які був одягнений, та добровільно видав працівникам поліції особливо небезпечну психотропну речовину - 4-ММС, загальною масою 0,174 г, у виді порошкоподібної речовини білого кольору, яка знаходилась у прозорому, поліетиленовому зіп-пакеті, яку він умисно незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/46076- НЗПРАП від 13.09.2023 року: Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4- метилметкатинону). Маса 4-ММС (4-метилметкатинону) в речовині становить 0, 174 г.

4-ММС, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - 4-ММ, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г та не перевищує граничну величину для визначення великого розміру 1,5 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно, придбав та зберігав при собі, для власного вживання без мети збуту психотропну речовину - 4-ММС, яку 29.08.2023 року за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27-А, у нього було вилучено працівниками поліції. У скоєному щиро каявся, розуміє, що його дії були умисними, прохав його суворо не карати та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: рапорту працівника поліції від 29.08.2023 року; протоколу огляду місця події від 29.08.2023 року; постанови про визнання речових доказів від 29.08.2023 року; висновку експерта № СЕ-19/111-23/46076-НЗПРАП від 13.09.2023 року; постанови про визнання та приєднання речових доказів від 25.09.2023 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, з урахуванням обставин кримінального провадження, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 , його особи - раніше судимий, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, однак, поряд з цим, при призначенні міри покарання, суд враховує його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, за який він засуджується цим вироком та кримінального правопорушення, за який його засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2023 року, остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обрано.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/46076-НЗПРАП від 13.09.2023 року в розмірі 1912 гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 4-ММС (4-метилметкатинону) масою 0,174 г, який поміщено до сейф пакету, на якому знаходиться пояснювальний надпис з підписом експерта з первинним пакуванням, що передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити;

- оптичний носій інформації (DVD-R диск «hp» 4.7 gb 120 min), який упакований до білого паперового конверту, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписом дізнавача та приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: