1-кп/205/424/24
Провадження №1кп/205/424/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001755 від 16 листопада 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-технічна, не одруженого, раніше не засудженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126? КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою постановами Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 та 31 травня, а також 06 листопада 2023 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, а саме відносно свого батька ОСОБА_5 , вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 , 11 листопада 2023 року, близько 19 години 30 хвилин, а також 15 листопада 2023 року, близько 11 години, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав разом зі своїм батьком потерпілим ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення домашнього насильства до останнього, діючи на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та реалізуючи свій умисел на заподіяння психологічного страждання, вчинив відносно потерпілого психологічне насильство, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, тим самим систематично вчиняв психологічне насильство над потерпілим, що призвело до психологічних страждань, емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, що завдало шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і підтвердив суду, що дійсно, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, 11 та 15 листопада 2023 року, у зазначений в обвинувальному акті час, перебуваючи за місцем мешкання: по АДРЕСА_1 , де він проживає разом з батьком потерпілим ОСОБА_5 , під час сварок, він висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив суду, що його син обвинувачений ОСОБА_6 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, 11 та 15 листопада 2023 року, перебуваючи за місцем їх спільного проживання: у кв. АДРЕСА_2 , ображав його, використовуючи нецензурну лайка, чим вчинив щодо нього психологічне насильство.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого та потерпілого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ст.126? КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії не тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, характеризується позитивно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання, щирого каяття останнього та позиції прокурора, який просив призначити покарання з іспитовим строком, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126? КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року та шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1