Справа №333/9639/23
Провадження №1-кс/333/3382/23
УХВАЛА

03 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя скаргу представника ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000031, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга представника ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Свою скаргу ОСОБА_4 обґрунтував таким.

08.12.2022 року ним як представником ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» до ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було направлено заяву від 07.12.2022 року про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.

19.12.2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя ним було подано скаргу на бездіяльність уповноважених осіб вказаного відділу поліції в частині невнесення до ЄРДР відомостей, викладених ним у заяві від 07.12.2022 року.

18.01.2022 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя його скаргу було задоволено та постановлено про зобов`язання уповноважену особу ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внести відповідні відомості.

03.02.2022 року на виконання вказаної ухвали були внесені відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України (кримінальне провадження №0000031).

Дізнавшись про таку кваліфікацію у кримінальному провадженні, він 03.04.2023 року та 01.05.2023 року звертався до дізнавача ОСОБА_3 , яка здійснює дізнання у вказаному кримінальному провадженні та прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, після чого постановою прокурора від 05.05.2023 року попередню правову кваліфікацію було визначено за ч.1 ст.190 КК України.

04.10.2023 року представник ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» на адресу ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надіслав клопотання про проведення допиту ОСОБА_5 та у випадку неприбуття його на допит, застосувати до нього привід.

Вказане клопотання було отримано у відділі поліції 10.10.2023 року, яке 12.10.2023 року дізнавачем ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 було залишено без задоволення. Відповідну постанову він отримав 24.10.2023 року.

Зі змісту постанови, прийнятою ОСОБА_3 вбачається, що вона була прийнята з порушенням вимог ст.ст. 92,93 КПК України: дізнавачем належним чином не було обґрунтовано відмову у задоволенні клопотання, а її висновки не відповідають фактичним обставинам справи та нормам КПК України.

Зокрема, дізнавачем було зазначено, що ОСОБА_5 будь-якого статусу у кримінальному провадженні не має. На думку ОСОБА_4 таке твердження є помилковим, оскільки у заяві викладено достатньо фактів, на підтвердження яких надано документи, що вказують про факт обізнаності ОСОБА_5 про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 має бути викликаний для дачі показань як свідок, що відповідає приписам ч.2 ст.93 КПК України.

Дізнавач зазначила, що ОСОБА_5 було запрошено до ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області для дачі пояснень з приводу відомих йому обставин вчиненого кримінального правопорушення, чим фактично визнала, що останній має статус свідка. КПК України не містить жодного припису щодо «запрошення особи», так як особа викликається шляхом вручення повістки, що й забезпечує підстави для притягнення її до відповідальності через неприбуття за таким викликом, що й передбачено ст.139 КПК України.

На підставі викладеного необґрунтованим є висновок про неможливість застосування приводу ОСОБА_5 у випадку його неприбуття на допит, оскільки він може бути застосований за умови якщо свідок, який був у встановленому КПК України порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, що означає обов`язковість дотримання положень КПК України.

Також, ОСОБА_4 зазначає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває з 03.02.2023 року і не було проведено жодних дій щодо повного, швидкого, об`єктивного та неупередженого його проведення, жодній особі не було повідомлено про підозру, а єдиний, хто надав пояснення щодо вчиненого кримінального правопорушення був представник ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна», що є порушенням таких засад кримінального провадження як розумність строків, безпосередність дослідження показань, речей і документів та законність.

За таких обставин ОСОБА_4 просить слідчого суддю скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 від 12.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання представника ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» та зобов`язати вказану посадову особу повторно розглянути клопотання потерпілої особи про проведення допиту ОСОБА_5 , прийняти процесуальне рішення та повідомити потерпілого у відповідності до вимог КПК України.

У судове засідання представник ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду його скарги. До суду 02.11.2023 року надіслав заяву про розгляд його клопотання без участі представника вказаного товариства.

Дізнавач ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_4 , зазначивши, що дійсно вона по кримінальному провадженню №0000031 отримала клопотання про допит ОСОБА_5 від представника ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна». Своєю постановою від 12.10.2023 року вона відмовила у його задоволенні, так як на цей час ОСОБА_5 не має будь-якого статусу у даному кримінальному провадженні. Крім того, не встановлено місце знаходження останнього: за місцем реєстрації ОСОБА_5 відсутній, а за оперативними даними він знаходиться у м. Ужгороді. Проте, точну адресу вона не може встановити, відповідно не може направити офіційно йому повістку про прибуття до відділу поліції.

Розглянувши скаргу представника ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» ОСОБА_4 , доводи дізнавача, дослідивши матеріали, долучені до скарги та кримінального провадження №0000031, слідчий суддя дійшов до такого.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачена можливість оскарження до слідчого судді бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У судовому засіданні встановлено, що 03.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України з таким коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «02.02.2023 року до ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла ухвала Комунарського районного суду №333/6316/22 від 18.01.2023 року про зобов`язання внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені у заяві від 07.12.2022 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро Україна» до ЄРДР (кримінальне провадження №0000031).

01.09.2023 року директор ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» ОСОБА_6 склав клопотання про допит ОСОБА_5 та застосування до останнього приводу у разі його неявки, яке направив на розгляд у відділ поліції №4 Запорізького ЗУП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

12.10.2023 року дізнавач сектору дізнання відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 склала постанову про відмову у задоволенні зазначеного клопотання, в якому зазначила, що ОСОБА_5 було запрошено до відділу поліції для дачі пояснень з приводу відомих йому обставин вчиненого кримінального правопорушення. Проте привід до останнього не застосовувався, так як такий процесуальний засіб застосовується до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. ОСОБА_5 будь-якого статусу в рамках кримінального провадження №0000031 не має.

Частиною 4 статті 40-1 КПК України передбачено, що дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Згідно з вимогами ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Нормами КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи свідком у кримінальному провадженні слідчим суддею, а так само слідчому судді не надано повноважень зобов`язувати дізнавача здійснити дії з приводу дискреційних (виключних) повноважень дізнавача, до яких, вважаю, відноситься право дізнавача у кримінальному провадженні викликати тих чи інших осіб та допитувати їх у певному статусі.

Слідчий суддя звертає увагу, що у клопотанні ОСОБА_4 зазначається про тривале, на його думку, здійснення дізнання по вказаному кримінальному провадженню, тобто про недотримання дізнавачем розумних строків. Водночас, жодних вимог з цього приводу ОСОБА_4 у прохальній частині своєї скарги не виклав, тому вважаю за необхідне розглянути скаргу лише у межах визначених представником ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» вимог.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За викладених обставин вважаю, що відсутні підстави для задоволення скарги представника ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 26, 28, 40-1, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000031, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали складено 08.11.2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1