Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/699/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 06.12.2023 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Кіровського районного суду м.Кіровограда перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06 жовтня 2023 року, ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 06.12.2023 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, що з урахуванням тяжкості покарання, свідчить про реальність ризику переховування від суду. Відсутність сталих офіційних джерел доходу та обвинувачення у вчиненні корисливого злочину свідчить про можливість продовження злочинної діяльності.

Натомість, доказів того, що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватися в СІЗО суду надано не було.

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що фактично всі ризики, наведені прокурором у клопотанні та колегією суддів в ухвалі не підтверджуються жодними доказами та матеріалами кримінального провадження. Отже, фактично клопотання прокурора не містить визначених законодавством положень окрім тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Виключно тяжкістю правопорушення прокурор і обґрунтовував клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що жоден із ризиків, визначених ст.177 КПК України не існує, а тому у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що обвинувачений: 1) Буде переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки його попередня поведінка не дає підстав так вважати ( ОСОБА_8 не чинив жодних перешкод під час повідомлення його про підозру, проведення обшуку та затримання; обвинувачений має постійне місце проживання). Нічим не підтвердженим є твердження суду, щодо можливості переховування від суду в зв`язку з обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні особливо тяжкого злочину, оскільки саме тільки обвинувачення не може слугувати підставою для продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тим паче, що останній утримується під вартою вже тривалий час (майже два роки).

ОСОБА_8 не збирається втікати, а, навпаки, вважаючи, що відносно нього були здійснені неправомірні дії з боку правоохоронних органів, що потягло за собою безпідставне притягнення його до кримінальної відповідальності, разом зі своїм захисником має намір в суді довести свою невинуватість та штучність обвинувачення проти нього. Крім того, в Україні з 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан, а тому ОСОБА_8 в будь-якому випадку не зможе покинути межі країни. Зазначене вище нівелює вказаний ризик. 2) Можливість продовження злочинної діяльності є нічим іншим, як суб`єктивним припущенням суду оскільки не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити розмір застави. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ризики передбачені ст.177 КПК України не існують. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція тяжчого, передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі, із конфіскацією майна.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах обвинувачений та захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, та відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Тому, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення йому розміру застави є безпідставними.

Доводи апеляційних скарг з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Також, доводи апеляційної скарги обвинуваченого стосовно того, що не має доказів, що він вчиняв кримінальне правопорушення, є необґрунтованими та передчасними, оскільки вказані обставини не є предметом розгляду по даній справі, а є предметом розгляду справи по суті.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції, із урахуванням вище викладеного та вищевказаних ризиків, які встановлені, колегія суддів, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого Попруги та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 06.12.2023 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)