ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2145/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

під час судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0004409 від 29.12.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса,

громадянина України, перебуває на обліку у лікаря-

нарколога, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва,

громадянки України, яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_3 , та яка проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня

2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, звільненої від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України, з іспитовим строком тривалістю один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 06 грудня 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0004409 від 29.12.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, кожного.

Під час судового засідання 13 грудня 2023 року заставодавець ОСОБА_7 заявила клопотання про повернення застави. Зазначене клопотання оголосила захисник ОСОБА_8 .

У клопотанні зазначається, що ухвалами слідчих суддів Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року до підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 214 720 грн стосовно ОСОБА_5 та 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 53 680 грн стосовно ОСОБА_6 відповідно. Зазначені суми грошових коштів 22 вересня 2023 року були внесені на відповідні рахунки і ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звільнено з-під варти з покладенням на них ряду процесуальних обов`язків.

Заставодавець вважає, що застава підлягає поверненню, з огляду на такі підстави: 1) закінчення строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді застави стосовно них втратив свою правову сутність, що вказує на відсутність правових підстав для можливого її звернення; 2) бездоганна процесуальна поведінка обвинувачених з моменту звільнення з-під варти по теперішній час, яка свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; 3) скрутне матеріальне становище заставодавця, яке викликане борговими зобов`язаннями внаслідок внесення значних коштів як застави.

Враховуючи викладені обставини, захисник просила скасувати застосовані до обвинувачених запобіжні заходи у вигляді застави та повернути кошти заставодавцю ОСОБА_7 .

Заставодець ОСОБА_7 під час судового засідання підтримала клопотання з підстав викладених у ньому.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали клопотання та просили таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання. Наголосив на тому, що ризики у кримінальному провадженні наявні та продовжують існувати, і саме запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, визначений обвинуваченим здатен забезпечити їх належну процесуальну поведінку. Прокурор звернув увагу на факт внесення застави у повному обсязі, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати її розмір непомірним.

Суд, заслухавши думку обвинувачених та їх захисника, заставодавця, прокурора, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою та другою статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, частина 1 статті 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

У своєму клопотанні та поясненнях, наданих у судовому засіданні захисником, заставодавець ставить питання про скасування застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у вигляді застави.

Стосовно зазначених обставин, які на її думку є підставами для скасування запобіжних заходів, суд вважає необхідним зазначити про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Суд зауважує, що ухвала про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вигляді застави не припинила свою дію, відповідно до положень ст. 203 КПК України, оскільки для такої ухвали не передбачено визначення строку її дії, як наприклад, для ухвали про тримання особи під домашнім арештом чи для ухвали про тримання під вартою.

Таким чином, посилання заставодавця на факт припинення дії запобіжних заходів у вигляді застави, у зв`язку з відсутністю обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є необґрунтованим.

Посилання на сумлінне дотримання покладених на них обов`язків, що може свідчити про значний рівень зменшення ризиків, на переконання суду, не є тією беззаперечною обставиною, яка може свідчити про зменшення ризиків. Їх виконання є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані. Положення КПК України передбачають, що у випадку невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, запобіжний захід може бути змінений на більш суворий.

У той же час, прокурор під час розгляду клопотання також зауважив, що в ході досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_6 порушувала свої процесуальні обов`язки.

Суд також враховує те, що на час розгляду цього клопотання триває початок судового розгляду на підставі обвинувального акта, у встановленому судом порядку дослідження доказів сторони обвинувачення ще не розпочато, тому продовжують існувати ризик незаконно впливати на свідків та ризик переховування від правосуддя, хоча й вони істотно зменшились з плином часу та у зв`язку із завершенням досудового розслідування.

Стосовно скрутного матеріального становища заставодавця у зв`язку із внесенням застави за обвинувачених, то суд зазначає, що внесення застави за судовими рішеннями було правом ОСОБА_7 , яке не обумовлювалось ні строком дії застави, ні обов`язком держави повернути їх на першу вимогу заставодавця. Їх внесення не було б можливим без взаємної згоди підозрюваних та заставодавця, яка висловила своє добровільне волевиявлення на їх внесення, надала свої власні кошти та зобов`язалась нести матеріальну відповідальність за дії осіб, за яких така застава вноситься, усвідомлюючи існування ризику неповернення цих коштів (у випадку можливого звернення в дохід держави).

Крім того, кошти, внесені в якості застави, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України, про які обвинуваченим у клопотанні зазначено не було.

Таким чином, з огляду на додані до клопотання матеріали, суд вважає, що застосовані ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжні заходи у вигляді застави у визначених розмірах є достатньою та необхідною мірою, яка гарантує виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 131, 177-178, 372, КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_7 про повернення застави, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1