Справа № 766/9741/23
н/п 1-кп/766/2330/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Херсона, кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості (укладену під час досудового розслідування), внесене до ЄРДР 21.10.2023 за №0001930 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

01.11.2023 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190 КК України, разом з угодою про визнання винуватості від 30.10.2023 року, яку укладено між заступником керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 03.11.2023 року призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона діючи із прямим умислом, перебуваючи у сімейних відносинах із Особою_1 (матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження), добровільно погодилася на пропозицію останнього вступити до складу створеної та очолюваної Особою_1 організованої групи у якості виконавця, з метою вчинення низки умисних тяжких злочинів на території Херсонської області, пов`язаних з незаконним проникненням до житла та іншого володіння осіб, незаконного проведення в них обшуку та заволодінням в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності.

Зокрема, 15.04.2023 року близько 9 години 00 хвилин, перебуваючи у с. Софіївка Херсонського району Херсонської області, за вищевикладених обставин, Особа_1 вирішив незаконно проникнути до житла та іншого володіння осіб за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях, незаконно провести в них обшук та заволодіти в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла та іншого володіння осіб за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях, і незаконне проведення в них обшуку та заволодіння в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, Особа_1, діючи в умовах воєнного стану, володіючи якостями лідера, сильним і стійким характером, виконуючи роль організатора, залучив до вчинення злочину у складі організованої групи мешканців м. Миколаєва Особа_2, Особа_5, Особа_6 (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), ОСОБА_4 та невстановлену в ході досудового розслідуванням особу, яких об`єднав єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, відомого всім учасникам групи, встановив взаємозв`язок між діями всіх учасників організованої групи, розподілив ролі між вказаними особами, підшукав знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення та відвів Особі_2, ОСОБА_4 , Особа_6 та невстановленій в ході досудового розслідування особі роль виконавців, а Особі_5 роль пособника.

Так, 15.04.2023 року близько 10 години 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у с. Софіївка Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_4 , діючи умисно за вищевикладених обставин, виконуючи роль виконавця у складі організованої групи спільно з Особою_2, Особа_6, Особою_5 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, на виконання єдиного плану відомого всім учасникам групи та вказівки Особою_1 щодо незаконного проникнення до житла та іншого володіння осіб за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях, і незаконного проведення в них обшуку та заволодіння в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, прибули на автомобілі невстановленої марки під керуванням Особи_5 до вказаного домоволодіння за вищезазначеною адресою і направились у двір, а Особа_5 залишився у вказаному автомобілі чекати останніх, спостерігаючи за обстановкою щодо відсутності поряд сторонніх осіб та співробітників правоохоронних органів з метою не викриття злочинної діяльності останніх. В свою чергу, Особа_2, ОСОБА_4 , Особа_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, за вище викладених обставин, на виконання єдиного злочинного плану відомого всім учасникам групи, в порушення ч. 1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення права осіб на недоторканість житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вторгнення до житла всупереч волі законного власника, відкрито незаконно проникли на територію домоволодіння через хвіртку, після чого через вхідні двері до житлового приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві спільної приватної власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях, де провели незаконний обшук.

В подальшому, ОСОБА_4 та інші зазначені вище учасники організованої групи зникли на автомобілі невстановленої марки під керуванням Особа_5 з незаконно вилученим майном, яким розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, незаконне проведення в них обшуку, вчинене організованою групою, в якості виконавця ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст.162 КК України.

Вона же, діючи із прямим умислом, за вищевикладених обставин, у складі організованої групи, на виконання вказівки Особою_1 та єдиного злочинного плану відомого всім учасникам, з метою постійного, швидкого та незаконного збагачення, продовжуючи свої злочинні дії, спільно з Особою_2, Особа_6, Особою_5 та невстановленою в ході досудового розслідуванням особою, 15.04.2023 року близько 10 години 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, діючи умисно, виконуючи роль виконавця та усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, з корисливою метою, де Особа_5 став чекати за кермом автомобіля невстановленої марки учасників організованої групи поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , і спостерігати за обстановкою щодо відсутності поряд сторонніх осіб та співробітників правоохоронних органів з метою не викриття злочинної діяльності останніх, таким чином даючи змогу іншим учасникам злочинної групи безперешкодно вчиняти протиправні дії. В цей час, Особа_2, ОСОБА_4 , Особа_6 та невстановлена в ході досудового розслідуванням особа, на виконання вказівки Особою_1 та єдиного злочинного плану відомого всім учасникам, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, з корисливою метою, під час проведення незаконного обшуку, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно заволоділи шляхом обману майном, яке належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном фірми «Lenovo», серії «Motorola Moto - 4G», вартістю 1735 грн (одна тисяча сімсот тридцять п`ять гривень), мобільним телефоном марки виробника «BQ 1848», планшетом сірого кольору з коробкою в непрацюючому стані, мобільним телефоном марки виробника «Meizu», дитячим квадрокоптером 4D- НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 1419,20 грн (одна тисяча чотириста дев`ятнадцять гривень 20 коп.) та грошовими коштами у сумі 600 гривень, після чого зникли із місця скоєння злочину на автомобілі невідомої марки під керуванням Особи_5 та розпорядились чужим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене організованою групою, в якості виконавця ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції чинній до 11.08.2023).

Крім того, 06.05.2023 року близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи із прямим умислом за вищевикладених обставин, у складі організованої групи, виконуючи роль виконавця, на виконання вказівки Особою_1 та єдиного злочинного плану відомого всім учасникам, з метою постійного, швидкого та незаконного збагачення, продовжуючи свої злочинні дії спільно з Особою_2, Особою_3, і усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, з корисливою метою, під час проведення незаконного обшуку, перебуваючи разом з останніми за адресою: АДРЕСА_4 , незаконно заволоділи шляхом обману майном ОСОБА_9 , а саме: мисливською рушницею ІЖ-58, серія У (лат.), двухствольна, калібр - 16, безкурковка, темно-коричневого кольору, вартістю 9230 грн (дев`ять тисяч двісті тридцять гривень); мисливською рушницею ТОЗ-63, серія Ш (лат.), двухствольна, калібр - 16, курковка, вартістю 10000 грн (десять тисяч); цифровим фотоапаратом «Panasonic» LUMIX DMC ZS6, в комплекті з чохлом для фотоапарата темно-синього кольору, вартістю 2187 грн (дві тисячі сто вісімдесят сім гривень); портативним DVD «Philips», сірого кольору, вартістю 350 грн (триста п`ятдесят гривень), після чого зникли із місця скоєння злочину та розпорядились чужим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно організованою групою, в якості виконавця ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції чинній до 11.08.2023).

Разом з тим, 21.05.2023 року о 9 годині 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у с. Широка Балка Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_4 , діючи умисно за вищевикладених обставин, виконуючи роль виконавця у складі організованої групи спільно з Особа_6 та двома невстановленими в ході досудовим розслідуванням особами, на виконання єдиного плану відомого всім учасникам групи та вказівки Особою_1 щодо незаконного проникнення до житла та іншого володіння осіб за адресою: АДРЕСА_5 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і незаконного проведення в них обшуку та заволодіння в такий спосіб чужим майном шляхом обману під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, в порушення ч. 1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення права осіб на недоторканість житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вторгнення до житла всупереч волі законного власника, відкрито незаконно проникла разом з останніми на територію домоволодіння через хвіртку, після чого через вхідні двері до житлового приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому незаконно провели обшук.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, незаконному проведенні в них обшуку, вчинене організованою групою, в якості виконавця ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України.

Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії, 21.05.2023 року близько о 9 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи із прямим умислом за вищевикладених обставин, у складі організованої групи, виконуючи роль виконавця, на виконання вказівки Особою_1 та єдиного злочинного плану відомого всім учасникам, з метою постійного, швидкого та незаконного збагачення, продовжуючи свої злочинні дії спільно з Особа_6 та двома невстановленими в ході досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під вигаданим приводом перевірки оргтехніки на факт наявності відомостей щодо колабораційної діяльності, з корисливою метою, під час проведення незаконного обшуку, перебуваючи разом з останніми за адресою: АДРЕСА_5 , незаконно заволоділи шляхом обману майном ОСОБА_10 , а саме: ноутбуком «Lenovo», моделі 81 W1, чорно-сірого кольору, вартістю 7400 грн (сім тисяч чотириста гривень); ноутбуком HP 250 G8, чорно-сірого кольору, вартістю 9500 грн (дев`ять тисяч п`ятсот гривень); мобільним телефоном «Honor 7a», чорного кольору, вартістю 187,50 грн (сто вісімдесят сім гривень 50 коп.); 4 телефонами в непрацюючому стані, після чого зникли із місця скоєння злочину та розпорядились чужим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно організованою групою, в якості виконавця ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції чинній до 11.08.2023).

30.10.2023 року між заступником керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді наведено формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій ОСОБА_4 , із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, які є тотожними наведеним в обвинувальному акті.

За змістом угоди ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину, в ході досудового розслідування щиро покаялася у скоєних злочинах та активно сприяла їх розкриттю шляхом викриття злочинних дій інших учасників організованої групи.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового провадження зобов`язується:

- співпрацювати із прокурором та органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000724 від 11.05.2023, у викритті учасників групи: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інших відомих їй осіб, причетних до вчинення злочинів у складі організованої групи, у тому числі активно сприяти розкриттю злочинів, вчинених організованою групою, до складу якої вона входила;

- надавати свідчення (покази, пояснення) про відомі їй обставини причетності вказаних осіб до вчинення кримінальних правопорушень, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000724 від 11.05.2023 та виділених з нього проваджень.

Враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами (ч. 4 ст. 190 КК України в редакції чинній до 11.08.2023) та проступки, особи винної, яка є не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, її активний характер сприяння розкриттю кримінальних правопорушень під час досудового розслідування, надання нею правдивих показів та викриття інших учасників організованої групи, її ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, наявність обставин, що пом`якшують її покарання, у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочинів, беззастережне визнання своєї винуватості, та обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину особою повторно, сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_4 :

- за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції чинній до 11.08.2023), - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно з ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав подану угоду про визнання винуватості у повному обсязі. Зазначив, що умови угоди відповідають як вимогам КПК України, так і вимогам КК України. Існують фактичні підстави для визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Кримінальні правопорушення належить до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості. Укладення угоди є добровільним актом обох сторін. Прокурор переконаний, що умови угоди у повному обсязі відповідають інтересам суспільства. Також прокурор зазначив, що умови угоди не порушують жодних прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Просив призначити узгоджене сторонами покарання, оскільки воно буде достатнім для досягнення цілей, передбачених ст. 50 КК України. Під час укладання угоди враховано обставини, що обтяжують покарання це вчинення злочину особою повторно, обставини, що пом`якшують покарання - це щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Потерпілі надали письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами угоди ознайомлені.

Обвинувачена ОСОБА_4 наполягала на затвердженні угоди. У судовому засіданні вона беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Не оспорювала обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Надала пояснення щодо обставин обвинувачення, які є тотожними обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Запевнила, що угода про визнання винуватості укладена нею добровільно, жодного тиску з боку сторони обвинувачення чи будь-яких інших осіб на неї не вчинялося. Має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Також обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що розуміє, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди про визнання винуватості є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України; також її відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Запевнила, що розуміє підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Підтвердила, що у повній мірі розуміє характер пред`явленого їй обвинувачення та погоджується з видом та мірою покарання, яке буде до неї застосовано у разі затвердження угоди.

Захисники обвинуваченої повідомили про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості. Наголосили на тому, що її укладання є добровільним актом їх підзахисної. На їх думку умови угоди відповідають положенням КПК України, КК України та інтересам ОСОБА_4 . Зазначили, що гарантія участі захисників була дотримана з моменту ініціювання угоди.

При вирішенні питання щодо можливості затвердження угоди суд має встановити її відповідність вимогам законодавства та відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченої, її захисників, врахувавши позицію потерпілих, які не з`явилися, але належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, суд дійшов таких висновків.

Суд встановив, що угода про визнання винуватості відповідає формальним вимогам ст.472 КПК України, оскільки містить усі необхідні складові елементи, передбачені цією нормою.

Угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 , містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кожного кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті.

Суд встановив, що у даному кримінальному провадженні не допущена неправильна правова кваліфікація кримінальних правопорушень. Кримінально-правова оцінка суспільно-небезпечного діяння обвинуваченої, викладена в угоді, відповідає ознакам, встановленим у нормах кримінального закону.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила кожну із обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачується, та які викладені в угоді та обвинувальному акті. У присутності захисників вона визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй діянь.

Фактичні обставини, описані в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, зазначене в угоді про визнання винуватості, підтвердження цих обставин обвинуваченою у присутності захисників дають суду підстави для висновку про існування підстав для визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. У разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди (п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України).

Угода між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 складена та підписана 30.10.2023 у присутності захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , про що свідчить підпис останніх у тексті угоди.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка не є організатором організованої групи, в ході досудового розслідування викривала злочинні дії інших учасників групи та повідомлена нею інформація була підтверджена доказами. Усі потерпілі ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ) надали згоду на укладення угоди про визнання винуватості між заступником керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення її покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнення останньої від відбуття покарання з випробуванням.

Отже, вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України при укладенні угоди сторонами дотримано.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченою про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд встановив, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, незаконне проведення в них обшуку, вчинене організованою групою в якості виконавця;

- ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції чинній до 11.08.2023) за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, організованою групою.

Щодо покарання, яке узгоджено сторонами угоди, то суд приходить до таких висновків.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою повторно.

Даними, що характеризують ОСОБА_4 та які встановлені під час досудового розслідування, є те, що вона раніше не судима, одружена, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням наведеного, суд погоджується із визначеною сторонами в угоді мірою покарання ОСОБА_4 :

- за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції чинній до 11.08.2023), - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно з ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточну міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 суд вважає за можливе звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням шляхом встановлення їй іспитового строку.

З урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень суд вважає доцільним встановити обвинуваченій ОСОБА_4 іспитовий строк 3 (три) роки.

Оскільки суд призначив покарання обвинуваченій із застосуванням ст. 75 КК України, обраний їй запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно скасувати, звільнивши її з-під варти в залі суду.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 468, 469, 472, 473, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.10.2023 року у кримінальному провадженні за №0001930 від 21.10.2023 року, укладену між заступником керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.162, ч.4 ст.190 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції чинній до 11.08.2023 року) - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно з ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 28.11.2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з 27.06.2023 до 28.11.2023 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до засудженої ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою скасувати та засуджену ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області згідно з положеннями статей 394, 473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СуддяОСОБА_1