Справа № 953/88/22
н/п 1-в/953/249/23
"25" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.02.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2022 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України на 2 роки.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та в задоволенні клопотання просив відмовити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.

Представник Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 539 ч.4 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

За обліковий період засуджений двічі 07.06.2023 та 21.06.2023 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. За вказане порушення порядку і умов іспитового строку засудженому було винесено письмове попередження, та матеріали особової справи спрямовані до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з п. 5. 3 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 № 270/1560, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Законодавством визначено, що систематичною неявкою засудженої особи до органу пробації без поважних причин є неявка такої засудженого особи після двох викликів поспіль.

Згідно з матеріалами справи, засуджений дійсно не з`явився на реєстрацію до органу з питань пробації два рази, а саме 07.06.2023 та 21.06.2023, що не є поспіль відповідно до листка реєстрації, та за час перебування на обліку у центрі пробації правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, скарг на його поведінку не надходило, що в свою чергу не може слугувати підставою для застосування до засудженого ст. 166 КВК України, та доказів того, що засуджений ОСОБА_4 не бажає стати на шлях виправлення не надано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного клопотання, оскільки підстав для його задоволення не існує за наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.537 ч.9, 539 ч.4 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання у відношенні ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя - ОСОБА_5