УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 333/5331/18

провадження № 51-788ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року у кримінальному провадженні

№ 0003223 щодо нього,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року, залишеним

без зміни ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року,

ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі - КК), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року щодо нього у порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки з касаційної скарги, копій судових рішень та інших документів вбачалося, що підстав для задоволення скарги не було.

Незважаючи на це, засуджений ОСОБА_4 надіслав нову касаційну скаргу,

яка за своїм змістом є аналогічною до попередньої скарги, про перегляд вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року щодо нього з тих самих підстав.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до змісту положень статей 424, 425 КПК в чинному законодавстві

не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції

за касаційною скаргою цієї особи.

Конституційний Суд України Рішенням № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї

з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.

Як убачається із матеріалів провадження за касаційною скаргою, ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року щодо нього прийнято вмотивоване рішення про відмову у відкритті касаційного провадження на підставах, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК. Тобто, вказані судові рішення вже були предметом касаційного оскарження.

Відтак засуджений використав своє право на касаційне оскарження судових рішень,

у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що зазначені вирок та ухвала не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження засудженому слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Комунарського районного

суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду

від 07 серпня 2023 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3