Дата документу 31.10.2023
Справа № 334/9925/23
Провадження № 1-кс/334/3095/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого слюсарем-ремонтником у ТОВ «Запорізький ливарно-механічний завод», одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

установив:

Відповідно до клопотання слідчого, 29.10.2023, приблизно о 21 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині Набережної магістралі зі сторони вул. Лермонтова в напрямку вул. Української в м. Запоріжжі.

В цей час, у зустрічному ОСОБА_5 напрямку, по проїзній частині Набережної магістралі здійснював рух автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В салоні автомобіля «TOYOTA» в якості пасажирів перебували: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 (по батькові невідомо), ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Під час руху, по вищевказаній проїзній частині Набережної магістралі в районі буд. 72Б по вул. Перемоги в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному йому напрямку, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та, не надавши переваги в русі вказаному автомобілю, почав виконувати маневр розвороту, внаслідок чого виїхав на смуги зустрічного руху, де допустив зіткнення передньої правої частини автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з передньою частиною автомобіля «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 .

Після зіткнення транспортних засобів, автомобіль «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзди на опори ліній електропередач.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги пп. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 16.13: «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв».

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та його пасажир ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди. Пасажири автомобіля «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 госпіталізовано до лікарні з тілесними ушкодженнями.

30.10.2023 за даним фактом ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме він:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами до трьох років, а шкода, яка була завдана потерпілому не може бути усунена, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 загинули на місці пригоди. Тому тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 та його невідворотність, на думку органу досудового розслідування може спонукати його до ухилення від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого, за які передбачено покарання, у тому числі, у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до 10 років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і покарання, яке загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у його вчиненні, дає обґрунтовані підстави вважати, що перебування поза місця позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_5 створює загрозу здійснення впливу на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, так як підозрюваному відоме місце постійного перебування потерпілих та свідків. Також, перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, підозрюваний ОСОБА_5 негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілих, свідків, шляхом погроз, залякування або вмовляння, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, або відчуваючи до підозрюваного співчуття. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також виду і розміру завданої шкоди тощо.

При цьому, знаходячись на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого, прокурора та суду про явку до органу досудового розслідування, шляхом зміни свого контактного номеру телефону, зміни місця проживання, а також може взагалі покинути територію України, що в свою чергу унеможливить врученню повісток про його виклик до слідчого, прокурора чи суду, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ураховуючи викладене, слідчий просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

У судовому засіданні прокурор просив суд задовольнити клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав викладених вище.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання у повному обсязі, вказавши на те, що підозрюваний належним чином виконує свої процесуальні обов`язки і не має ані можливості, ані бажання переховуватись від органів досудового слідства чи суду. Крім того, захисник вказала на те, що сама підозра є необґрунтованою, оскільки до проведення необхідних експертиз у справі встановити дійсного винуватця ДТП неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинні вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації її дій, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 3 статті 5 Конвенції містить як процесуальну, так і матеріально правову вимоги. Процесуальна вимога покладає на «посадову особу» обов`язок особисто заслухати доставлену до неї особу; матеріально-правова вимога покладає на неї обов`язок проаналізувати обставини «за» і «проти» рішення про позбавлення свободи, вирішити, посилаючись на юридичні критерії, чи існують підстави для позбавлення свободи, та винести рішення про звільнення, якщо таких підстав немає (див. рішення у справі «Шіссер проти Швейцарії» від 04.12.1979 року).

Надане суду клопотання у сукупності із відповідними матеріалами, зокрема:

- протоколом огляду місця ДТП від 30.10.2023, в ході проведення якого зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, а також погодні та дорожні умови, кінцеве положення автомобілів «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 , їх механічні пошкодження, які утворилися на них в результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 30.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.10.2023;

підтверджує наявність обґрунтованої підозри, яку повідомлену ОСОБА_5 .

Слідчий суддя, оцінюючи обставини викладені у клопотанні, ураховує той факт, що у підозрюваного є дружина та двоє малолітніх дітей з якими він постійно проживає у власному будинку, він офіційно працевлаштований і вже тривалий час працює на одному місці, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Перелічені фактори у сукупності на переконання суду спростовують припущення слідчого, викладені у клопотанні стосовно наявності ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже підозрюваний має місці соціальні зв`язки і відтак припустити, що він почне змінювати контактні телефони чи місце проживання складно.

Крім того, підозрюваний ймовірно вчинив необережний злочин і до цього до кримінальної відповідальності не притягався, у судовому засіданні повідомив про намір відшкодувати завдану шкоду потерпілим, відтак слідчий суддя вважає, що ризик здійснення підозрюваним тиску на свідків чи потерпілих є перебільшеним.

Однак, суд погоджується із наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте вважає, що за-для його запобігання достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід вигляді у виді домашнього арешту в певний період доби із застосуванням засобів електронного контролю, що, на думку суду, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та дозволить йому отримувати постійний дохід для відшкодування шкоди потерпілим.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного покладаються додатково обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 176-178, 181, 183, 184, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002183 від 30.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , в період часу з 19:00 год. до 06:00 год. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань та, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Забезпечення виконання застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 30 грудня 2023 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 31.10.2023 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.11.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1