справа № 208/8682/23
№ провадження 1-кс/208/1842/23
УХВАЛА

Іменем України 28 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи яка, звернулася зі скаргою - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Кам`янської РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення», -

встановив:

25 вересня 2023 року ОСОБА_3 , подано скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Кам`янської РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення», а саме невнесення за заявою повідомленням від 18 серпня 2023 року.

Відповідь-повідомлення отримано ОСОБА_3 18 вересня 2023 року, що стало підставою для звернення з данною скаргою.

А тому враховуючи ст. 304 КПК України, ОСОБА_3 заявлено про поновлення строку на звернення зі скаргою, з підстав отримання відповідді-повідомлення на її заяву від 18 серпня 2023 року, лише 18 вересня 2023 року через поштове відправлення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала свою скаргу в повному обсязі, просила її задовольнити у повному обсязі.

В судове засіданні представники Кам`янської окружної прокуратури та Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області, не прибули.

Заслухав заявника, дослідив матеріали скарги, підстави та обґрунтування заявлені за її змістом, приходжу до наступного.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як :бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у порядку, передбаченому цим Кодексом, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, встановив, що ОСОБА_3 18.08.2023 року подала заяву про вчинення кримінального правопорушення до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка була зареєстрована за номером 15917 від 18.08.2023 року, що підтверджено копією заяви та відповіддю Кам`янського РУП ГУНП зареєстрованої за вих. номером 44/465660 від 07.09.2023 року, яка отримано через поштове відправлення заявником 18.09.2023 року.

Згідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України, службова особа Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області 18.08.2023 року або не пізніше 19.08.2023 року, була зобов`язана виконати приписи ч. 1 ст. 214 КПК України.

Крім того, як встановлено в ході розгляду скарги, з боку Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, не виконані приписи ч. 1 ст. 214 КПК України, в частині надання заявнику витягу з ЄРДР через 24 години з моменту внесення таких відомостей.

Виходячи з приписів ст. 214 КПК України, данні вимоги щодо внесення відомостей до ЄРДР з зазначених підстав є імперативним обов`язком, та підтверджень їх виконання службовими особами Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, станом на час розгляду скарги не подано.

А тому на час розгляду скарги встановлено відсутність даних про внесення відомостей до ЄРДР чи надання відмови у їх внесені з передбачених КПК України підстав, що є підставою для задоволення скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.303-307, 372 КПК України, суд -

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення зі скаргою, визнав причини його пропуску поважними.

Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Кам`янської РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення», - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену службову особу Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована 18.08.2023 року, згідно до талону-повідомлення єдиного обліку за № 15917 про вчинення кримінального правопорушення, виконав вимоги передбачені ст. 214 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1