Провадження № 1-кп/127/572/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000661 від 05.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає та просив суд викликати у судове засідання потерпілого, обвинуваченого, захисника та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки, на думку захисника, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме те, що серед анкетних відомостей обвинуваченого ОСОБА_3 зазначено, що останній раніше судимий.

Також, захисник ОСОБА_6 вважає, що обвинувальний акт не місить формулювання обвинувачення, що є істотним порушення вимог закону. В обвинувальному акті міститься посилання на висновок експерта № СЕ-19/102-23/8508-НЗПРАП від 25.05.2023 та опис зроблених за результатами висновків та відповідей на поставлені питання, що є розкриттям стороною обвинувачення сутності наведеного доказу до початку судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, захисник ОСОБА_6 зазначає, що обвинувальний акт не містить обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме не зазначено, що ОСОБА_3 є інвалідом та має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України серед інших рішень суд у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту або прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Посилання захисника ОСОБА_6 на невідповідність обвинувального акту вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України не ґрунтується на вимогах закону, оскільки обвинувальний акт за обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, відповідає вимогам, встановленим ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зазначення в обвинувальному акті, а саме в анкетних відомостях те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, не є конкретною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Твердження захисника, що висновок експерта № СЕ-19/102-23/8508-НЗПРАП від 25.05.2023 є розкриттям стороною обвинувачення сутності наведеного доказу до початку судового розгляду кримінального провадження, є надуманим та таким, що не будується на вимогах закону, оскільки вказаний висновок експерта лише зазначає, що в наданій на експертизу речовині міститься особливо небезпечна психотропна речовина та не розкриває будь якого доказу.

Посилання захисника, що обвинувальний акт не містить обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме не зазначено, що ОСОБА_3 є інвалідом та має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, також є не обґрунтованим, оскільки у обвинувальному акті чітко зазначено, що обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Частиною 2 ст. 66 КК України передбачено, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

А тому, суд під час розгляду вказаного кримінального провадження, може визначити обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 і інші обставини, зокрема, і наведені захисником ОСОБА_6 , однак не зазначення наведених обставин в обвинувальному акті, не є підставою для повернення обвинувального акту.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору чітко визначені КПК України, а тому посилання захисника ОСОБА_6 про те що обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення є безпідставним, оскільки, як вбачається із обвинувального акту, що надійшов до суду він містить усі відомості, визначені ст. 291 КПК України, зокрема і формулювання обвинувачення ОСОБА_3 .

З урахуванням вказаного суд вважає, що підстав для прийняття рішення, передбаченого п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а тому суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки вказане кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

З метою підготовки до судового розгляду суд вважає за доцільне визначити дату та місце проведення судового засідання, судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд здійснювати суддею одноособово. Викликати у судове засідання прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотань від учасників судового провадження про здійснення виклику певних осіб для допиту, витребування певних речей чи документів у ході підготовчого судового засідання не надходило.

У ході підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки ризики, які передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжуються існувати, а саме те, що останній обвинувачується в чинені ряду злочинів, у провадженні суду перебуває ще одне кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, останній раніше судимий, до затримання не працював та не мав стійких соціальних зв`язків, а тому він може і надалі продовжувати вчинювати злочини.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, а тому захисник просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання прокурора, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Разом з тим, чинні норми КПК України передбачаються право суду вирішувати питання в підготовчому судовому засіданні, щодо продовження заходів забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Реалізація такого права судом можлива за наявності клопотання прокурора або інших учасників судового провадження, що відповідає принципу незалежності та безсторонності суду.

Судом встановлено, що у межах даного кримінального провадження ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2023 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2023 та від 28.08.2023 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 продовжувався.

При вирішенні заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суд, крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній раніше судимий, однак на шлях виправлення не став та повторно обвинувачується у вчинені ряду кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, обвинувачується у вчинені ряду кримінальних правопорушень, на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому він може і надалі продовжувати вчинювати злочини, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 до затримання не працював, не мав стійких соціальних зв`язків, а тому він може переховуватись від суду, може чинити тиск на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали суду не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, а у клопотанні захисника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314, 315, 316, 370, 372, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області у залі судових засідань № 14 на 26 жовтня 2023 року о 14:00 годині.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

У клопотанні захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17.12.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення у частині продовження строку тримання під вартою, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду у частині продовження строку тримання під вартою не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суддя: