Справа № 601/2863/23
Провадження № 1-кс/601/1063/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000690 від 14 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 298 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчої ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

ФОП ОСОБА_7 .

Представника ОСОБА_8

встановив:

Прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що 14 вересня 2023 року у Кременецький РВП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від працівника Служби Безпеки України в Тернопільській області про те, що на території замку IX XVI століть в урочищі Замкова гора у м. Кременець Тернопільської області, що є пам`яткою архітектури національного значення і знаходиться на балансі Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, відбувається незаконне будівництво, чим пошкоджуються об`єкти архітектурної спадщини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2017 року було укладено Договір оренди №1215 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (ЄРДПОУ НОМЕР_1 ) про передачу підприємцю у строкове платне користування державне нерухоме майно: нежитлові приміщення будівлі пам`ятки архітектури національного значення «Замок руїни» IX-XVI ст., охоронний номер 666Н, загальною площею 113,2 кв.м., інвентарний номер 10300011,реєстровий номер 26024191.15.АААДДЛ148, розміщених за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1.2 вищезазначеного договору, майно передається в оренду з метою розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Пункт 1.3 договору регулює те, що стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком Балансоутримувача і Орендаря.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це Майно. Власником Майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п.2.5. договору Об`єкт оренди не підлягає приватизації та передачі в суборенду.

До основних обов`язків Орендаря належить використання орендованого Майна відповідно до призначення (мети оренди) та умов Договору. Також Орендар зобов`язаний забезпечувати збереження орендованого Майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати Майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правила пожежної безпеки, підтримувати орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки.

Забезпечувати збереження пам`ятки відповідно до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» та умов охоронного договору, укладеного власником пам`ятки або уповноваженим ним органом з відповідним органом охорони культурної спадщини. Погоджувати з Орендодавцем, Балансоутримувачем та центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини проведення невід`ємних поліпшень, ремонту, розширення, проведення його реконструкції тощо, що зумовлює підвищення його вартості за власні кошти та дотримуватись вимог статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини», консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Розробленню проектів консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток передує проведення необхідних науково-дослідних робіт, у тому числі археологічних і геологічних.

У складі організаційно-функціональної структури підприємства - виконавця робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток мають передбачатися підрозділи та/або фахівці, які забезпечують виконання відповідних виробничо-технічних, виробничих функцій.

Головний архітектор проекту, керівники та виконавці робіт повинні мати освітні та освітньо-кваліфікаційні рівні для проведення відповідних робіт.

Роботи із збереження об`єктів культурної спадщини проводяться згідно з реставраційними нормами та правилами, погодженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Будівельні норми та правила застосовуються у разі проведення робіт із збереження об`єкта культурної спадщини лише у випадках, що не суперечать інтересам збереження цього об`єкта.

Відповідно до договору оренди №1215 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , Орендар має право використовувати орендоване Майно відповідно до його призначення та умов цього Договору. За згодою Орендодавця, Балансоутримувача та органу, уповноваженого управляти державним майном, проводити невід`ємні поліпшення, реконструкцію, розширення, технічне переозброєння орендованого майна, що зумовлює підвищення його вартості за власні кошти, без права подальшої компенсації вартості невід`ємних поліпшень, з дотримання вимог статті 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини".

14 вересня 2023 року на території замку IX XVI століть в урочищі Замкова гора у м. Кременець Тернопільської області, що є пам`яткою архітектури національного значення і знаходиться на балансі Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, старшим слідчим СВ Кременецького РВП було проведено огляду місця події, в ході якого виявлено факт незаконного, без науково-проектної документації та письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини,проведення будівельних робіт, що свідчить про недотримання Орендарем, тобто ОСОБА_7 , умов Договору №1215 та пошкодження об`єкту архітектурної спадщини.

Зазначає, що на даний час на одній із веж пам`ятки архітектури національного значення «Замок руїни» IX-XVI ст. відсутній дах, який був демонтований саме орендарем, без належних для цього дозволів, тобто в порушення чинного законодавства держави.

На даний час виникла необхідність в обмеженні будь-якого доступу до Пам`ятки архітектури національного значення «Замок руїни» IX-XVI ст.охоронний номер 666Н, загальною площею 113,2 кв.м., інвентарний номер 10300011,реєстровий номер 26024191.15.АААДДЛ148, розміщених за адресою: АДРЕСА_1 з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, дослідження всіх обставин та подальшого проведення будівельно-технічної, земельно-технічної та історико-архітектурної експертиз.

Прокурор та слідчий в судове засідання з`явились, надали суду заяву в якій просили уточнити вимоги до клопотання, зокрема щодо можливості користування балансоутримувачем Кременецько-Почаївському державному історико-архітектурному заповіднику електрощитовою необхідною для забезпечення потреб Заповідника у електроенергії приміщень сторожки та будиночка касира-контролера, а також електропідсвітки пам`ятки архітектури національного значення «Замок, руїни ІX-XVI ст.»

Від представника Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника поступили заперечення № 3/1-260 від 16.10.2023 в яких зазначено, що при складанні даного клопотання працівниками правоохоронних органів було допущено ряд помилок, які є суттєвими а саме: вказано не вірний інвентарний номер пам`ятки архітектури, вірним слід вважати 101300011;?вказано, що власником даного приміщення є держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, що також не відповідає дійсності. Власником є держава в особі Міністерства?культури та інформаційної політики, даний факт підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно, який є долучений до матеріалів справи; вказано, що в оренді ФОП ОСОБА_7 перебуває пам`ятка архітектури національного значення «Замок, руїни IX-XVI ст.». Дане твердження також не відповідає дійсності, оскільки орендується лише частина пам`ятки архітектури загальною площею 113,2 кв. м., що також підтверджується долученим до матеріалів справи договором оренди нерухомого майна. Інша частина об`єкта культурної спадщини використовується Заповідником, а саме для надання туристичних послуг. Зазначає,що у клопотанні про накладення арешту на майно, вимагається накладення повного арешту на пам`ятку архітектури національного значення «Замок, руїни IX-XVI ст.». Дана вимога є необгрунтованою та не несе за собою мету накладення арешту відповідно до ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів.?Так, в обґрунтуванні клопотання чітко зазначається, що на думку правоохоронних органів відбулися ремонтно-реставраційні роботи на орендованій частині пам`ятки архітектури національного значення «Замок, руїни IX-XVI ст.», а от в результативній частині вимагається накладення арешту майна на весь об`єкт культурної спадщини, ігноруючи той факт, що даний об`єкт також використовується Заповідником для надання туристичних послуг. Зазначає, що не враховано, що у орендованому приміщенні знаходиться електрощитова необхідна для забезпечення потреб Заповідника у електроенергії приміщень сторожки та будиночка касира-контролера, а також електропідсвітки пам`ятки архітектури національного значення «Замок, руїни IX-XVI ст.». Накладення арешту в частині заборони доступу до приміщень може в подальшому спричинити відсутність електроенергії у вище вказаних об`єктах, що спричинить відсутність обігріву у холодну пору року працівників Заповідника.?З огляду на наведене просить в клопотанні відмовити.

В судовому засіданні представники Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника заперечили проти клопотання.

Слідчий суддя, враховуючи думку сторін, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000690 від 14 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.298 КК України.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного злочину та отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, проведення необхідних експертиз, досліджень та з`ясування істини у кримінальному провадженні, а також з метою збереження вказаних речових доказів існує необхідність у накладені на нього арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту задоволити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення будівлі пам`ятки архітектури національного значення «Замок руїни» IX-XVI ст., охоронний номер 666Н, загальною площею 113,2 кв.м., інвентарний номер 10300011,реєстровий номер 26024191.15.АААДДЛ148, розміщених за адресою: АДРЕСА_1 , які належать державі в особі Міністерства культури та державної політики з можливістю користування балансоутримувачем Кременецько-Почаївському державному історико-архітектурному заповіднику електрощитовою необхідною для забезпечення потреб Заповідника у електроенергії приміщень сторожки та будиночка касира-контролера, а також електропідсвітки пам`ятки архітектури національного значення «Замок, руїни ІX-XVI ст.»

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 19 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1