Справа № 461/5420/22
Провадження № 1-кп/461/245/23
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

02.11.2023 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вовчик, Любенського р-ну, Полтавської обл., українця, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 02.03.2020 р. за ч.2 ст.345 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із застосуванням 1 (одного) року іспитового строку,

у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001193 від 09.08.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження №0001193 від 09.08.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 про продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України підстави вважати, що обвинувачений може: вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не працює, а отже не має постійного та стабільного доходу; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до десяти років, згідно вимог чинного кримінального законодавства обумовлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості. Таким чином, обвинувачений, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, може переховуватися від слідства, прокуратури та суду. Крім цього, в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки він не працює не має законних джерел заробітку, не одружений та немає на утриманні неповнолітніх чи не працездатних осіб, а також без визначеного місця проживання; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони ще не надали показання суду.

Прокурор вказує, що продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою забезпечить йому належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, тому просить клопотання задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявленого клопотання заперечив, просив суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, водночас просив суд обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_4 щодо поданого клопотання, позицію захисника ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд враховує положення ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а також частини 2 ст. 29 Конституції України.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає, що судовий розгляд на даний час триває, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та в подальшому продовження такого строку продовжують існувати та не зменшились, оскільки з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, зокрема встановленими ризиками, з огляду на високу вірогідність переховування від суду, підтверджує наведені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду даного клопотання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, а також те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги обставини, які вказують на доцільність та наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що альтернативний запобіжний захід у виді застави, який визначений ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14.10.2022 р. слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 315 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001193 від 09.08.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, - задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», на 60 діб, тобто до 31 грудня 2023 року, включно.

Визначену обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480,00 грн., залишити без змін.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 .

Ухвала в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 06 листопада 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1