ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3680/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 3 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003112, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307, частиною третьою статті 307, частиною першою статті 263, частиною третьою статті 313 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статі 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 17 листопада 2023 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0003112 від 03.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 313 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, в невстановлені досудовим розслідуванням дату час та місці, у невстановлений досудовим розслідування спосіб, із невстановленою досудовим розслідуванням особою, домовився щодо отримання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, з метою подальшого збуту на систематичній основі. Надалі, у невстановленому досудовим розслідуванням дату час та місці, отримав пакунок із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, та відніс його до свого місця проживання, тим самим незаконно придбав та став зберігати його з метою подальшого збуту.

Після чого, 11.10.2023 в період часу з 07:41 год. по 09:42 год. був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено два полімерних пакети всередині з порошкоподібною речовиною, електронні ваги з нашаруванням речовини, та порошкоподібна речовина білого кольору (з підлоги кухні та підвіконь), в яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, загальною масою 22,218 г., що у особливо великих розмірах, яку ОСОБА_5 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якого заборонено, в особливо великих розмірах, з метою подальшого збуту, тобто у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

13 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_5 слідчим суддею Дарницького районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 листопада 2023 року.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-рапортом про виявлення кримінального правопорушення;

-протоколом затримання ОСОБА_5 ;

-протоколом обшуку;

-протоколом огляду;

-висновками експертизи матеріалів, речовин та виробів;

-протоколами допитів свідків;

-протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

24 листопада 2023 року спливає строк тримання під вартою підозрюваного однак закінчити досудове розслідування до вказаного строку не можливо з об`єктивних причин, необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без виконання яких не буде досягнуто одного з основних завдань кримінального провадження, визначеного у ст. 2 КПК України, щодо забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а саме необхідно:

?долучити висновки експерта, які призначені постановами слідчого та експертизи по яким на теперішній час проводиться Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України;

?за результатами експертиз, вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та оголошення нової підозри за іншими статтями КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

?отримати Ухвали Київського апеляційного суду про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколи про їх проведення, з метою розсекречування останніх, а також розсекретити клопотання та доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та долучити їх до матеріалів кримінального провадження.

Крім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, що потребує додаткового часу з урахуванням значного об`єму зібраних матеріалів та особливою складністю провадження, а тому виникає потреба у продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 грудня 2023 року в межах строку досудового розслідування, враховуючи те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК на цей час не перестали існувати.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що вилучені у місці проживанні його підзахисного наркотичні засоби зберігались ним виключно для власного вживання, без мети збуту, підозрюваний має бажання співпрацювати з органами досудового розслідування, давати покази, вказав, що ризики на сьогодні не збільшились, крім того, просив суд долучити до матеріалів клопотання та розглянути заяву про особисту поруку, яка подається матір`ю дівчини підозрюваного. Просив врахувати молодий вік підозрюваного, те, що він раніше не судимий та при можливості застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свого захисника, вказав, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, він дуже шкодує про те, що зробив, зберігав наркотичні засоби виключно для власного вживання, збувати їх мети не було. Просив застосувати запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, або зменшити заставу до 100 тис. грн.

Вислухавши прокурора, захист, підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання 11 жовтня 2023 року ОСОБА_5 о 9:42 год затриманий в порядку статті 208 КПК України.

12 жовтня 2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2023 року підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 листопада 2023 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення, протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом обшуку; протоколом огляду; висновками експертизи матеріалів, речовин та виробів; протоколами допитів свідків; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статтях 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 згідно із статтею 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, у вчиненні якого він підозрюється та можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі може привести до того, що перебування на волі підозрюваного, який, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинені злочини, надасть можливість йому уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду та використати ситуацію, яка склалась у країні, на власну користь, а саме те, що на даний час військова агресія Російської Федерації проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження права військовозобов`язаних чоловіків у виїзді за кордон жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Обґрунтованим також є ризик незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, враховуючи те, що свідки у цьому кримінальному провадженні судом безпосередньо не допитані.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчинені злочину пов`язаного із збутом особливо небезпечної психотропної речовини.

Таким чином, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду, здійснити вплив на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину та у разі визнання його винним йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, відсутні інші стримуючі фактори задля запобігання вказаному ризику та які б могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку підозрюваного.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).

Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання чи продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у частині другій статті 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування обставин, які свідчать про те, що заявлені в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді під варту ризики не зменшилися.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, зважаючи на його особу.

Слідчий суддя приймає до уваги надані захисником у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу підозрюваного, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі досудового розслідування ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Стосовно заяви ОСОБА_8 про особисту поруку, слідчий суддя зазначає, що така не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до частин першої, другої статті 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

ОСОБА_8 у судове засідання особисто не з`явилась, подану заяву не підтримала, слідчий суддя був позбавлений можливості переконатись у тому, що вказана особа заслуговує на особливу довіру та те, що вона дійсно зможе забезпечити бездоганну процесуальну поведінку підозрюваного, з огляду на те, ким вона є для самого підозрюваного та її роль у його житті (вплив на підозрюваного) до затримання за вчинення кримінального правопорушення.

Підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Судом не встановлено обставин, визначених в частині четвертій статті 183 КПК України, які б не дозволяли визначити підозрюваному заставу одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 13 жовтня 2023 року підозрюваному було обрано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Щодо клопотання захисту та підозрюваного про зменшення розміру застави, слідчий суддя зазначає, що визначений ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року розмір застави, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , є мінімальним.

За вказаних обставин, надавши оцінку усім наданим сторонами доказам, та з урахуванням даних про особу підозрюваного, його стану здоров`я, сімейного і матеріального стану, його ролі у скоєному злочині, а також наслідків вчинення такого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 12 грудня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень.

В разі внесення застави застоводавцем (підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_5 з -під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали - до 09 год. 42 хв. 12 грудня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 27 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1