Справа № 317/4796/23
Провадження № 1-кп/317/332/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000485 від 30.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працює різноробочим у Кушугумській селищній громаді, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указами Президента України, зокрема Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 було продовжено строк дії воєнного стану України з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

У період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , 29 липня 2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину «АюДаг», розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт Малокатеринівка, вул. Центральна, 48А, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з прилавку вказаного магазину викрав гаманець, у якому знаходились грошові кошти в сумі 400 грн, які належать потерпілій ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_4 покинув приміщення вищевказаного магазину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 400 гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, міру покарання просить визначити на розсуд суду. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

З урахуванням позиції прокурора та обвинуваченого, які вважали можливим розглянути справу за відсутності потерпілої, жодних клопотань щодо обов`язкового допиту потерпілої не заявляли, суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутністю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, підтвердив вищевикладені обставини кримінального правопорушення, та надав пояснення, що 29 липня 2023 року, будучі в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні магазину «АюДаг» побачив гаманець та вирішив його викрасти, користуючись тим, що у приміщенні нікого не було. Після чого гаманець викинув, а гроші у сумі 400 грн залишив собі. Хвилин через 30 його знайшли працівники поліції, яким він показав куди викинув гаманець та повернув кошти. Також повідомив, що дуже розкаюється у вчиненому, готовий понести покарання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення яке відноситься до тяжкого злочину, останній раніше не судимий, неодружений, умовно позитивно характеризується за місцем проживання, працює офіційно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із матір`ю та сестрою.

За обвинувальним актом розмір завданої матеріальної шкоди складає 400 гривень, зазначено, що матеріальна шкода під час досудового розслідування повністю відшкодована і цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому, оскільки обвинувачений у судовому засіданні визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки.

Також, суд вважає, що наявними є обставини, які пом`якшують покарання, а саме активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає, зокрема, у добровільній видачі викраденого майна та наданні правдивих свідчень щодо обставин кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно із ст. 67 КК України, не встановлені.

Враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинений обвинуваченим злочин не потяг тяжких наслідків, заподіяна майнова шкода повністю відшкодована під час досудового розслідування, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання в межах нижчої межі санкції ч.4 ст.185 КК України.

У той же час, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції інкримінованої йому статті Кримінального кодексу із застосуванням ст. 75-76 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таке покарання також буде достатнім, справедливим та необхідним для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 12, 50, 65-67, 75-76, 185 КК України, ст. 100, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: гаманець коричневого кольору, який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області передати за належністю потерпілій ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Суддя ОСОБА_1