Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8274/23
Номер провадження 1-кс/711/2319/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000103 від 18.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Степанки Черкаського району Черкаської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, яка є особою з інвалідністю другої групи, розлученої, працюючої на посаді сестри медичної стаціонару (палатної) офтальмологічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000103, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000300 від 18.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , згідно наказу директора КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_7 , призначена на посаду сестри медичної стаціонару (палатної) офтальмологічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради».

Відповідно до п. 1.1 Посадової інструкції сестри медичної стаціонару (палатної)/брата медичного стаціонару (палатного) офтальмологічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» (далі Інструкція) затвердженої директором КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_7 - сестра медична стаціонару (палатна)/брат медичного стаціонару (палатний) належать до категорії «Фахівців».

Згідно п. 1.5 Інструкції сестра медична стаціонару (палатна)/брат медичного стаціонару (палатний) у своїй роботі керуються: чинними законодавчими актами України; нормативно-правовими актами, що стосуються законодавства з питань охорони здоров`я; організаційно-розпорядчими документами.

Відповідно до п. 2.5 Розділу 2 «Завдання та обов`язки» Інструкції, сестра медична стаціонару (палатна)/брат медичного стаціонару (палатний) дотримується положень антикорупційної програми та в межах своїх повноважень, сприяє протидії корупції в лікарні.

Установлено, що 15.03.2023 ОСОБА_8 , маючи проблеми із зором, проходячи постійне лікування у лікарів офтальмологів, під час зустрічі зі знайомою розповідала їй про свою проблему зі здоров`ям і остання порадила їй звернутися за консультацією до лікаря офтальмолога комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_5 . Цього ж дня, о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 про консультацію, зустрілася з останньою у приміщенні офтальмологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», яке розташоване в 7-ми поверховому корпусі, а саме на 3-му поверсі, за адресою: м. Черкаси, вул. Луки святителяхірурга (Мендєлєєва) 3, та в ході розмови повідомила ОСОБА_5 , що має проблеми із зором та попросила її поради з приводу можливого оперативного втручання. У свою чергу ОСОБА_5 повідомила, що має можливість оформити їй ІІ групу інвалідності за неправомірну вигоду у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) доларів США, оскільки може домовитись про це із відповідними лікарями.

Розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , а також те, що остання пропонує їй отримати групу інвалідності в невстановлений законом спосіб за винагороду, ОСОБА_8 звернулася із заявою до правоохоронних органів.

В період часу з 15.03.2023 по кінець вересня 2023 року, ОСОБА_5 будучи сестрою медичного стаціонару (палатної) офтальмологічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», маючи умисел на одержання для себе неправомірної вигоди за вчинення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, під час особистих зустрічей у приміщенні офтальмологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» із ОСОБА_8 , яка мала проблеми із зором, вчинила дії направленні на одержання неправомірної вигоди в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) доларів США від ОСОБА_8 , яка звернулася до неї з метою оформлення II групи інвалідності по зору, безстроково.

Так, наприкінці вересня 2023 року, ОСОБА_5 зателефонувала до ОСОБА_8 та призначила зустріч на 05.10.2023 за місцем її роботи. 05.10.2023 близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_5 в ході зустрічі із ОСОБА_8 повідомила, щоб вона протягом наступних двох тижнів була на зв`язку, оскільки на даний час, жодних дій з оформлення документів щодо групи інвалідності в лікарні не здійснюється, по причині проведення перевірок. Під час розмови, ОСОБА_5 відразу повідомила, щоб на наступну зустріч ОСОБА_8 принесла свої документи для початку процедури з оформлення інвалідності. На запитання ОСОБА_8 про вартість оформлення групи інвалідності, ОСОБА_5 повідомила, що вартість буде відома пізніше, так як раніше це коштувало 4 000 доларів США, потім 5 000 доларів США, пізніше 4 500 та 4 700 доларів США, і на даний час сказати точно не може.

У подальшому, 20.10.2023, ОСОБА_5 зателефонувала до ОСОБА_8 та призначила зустріч за місцем її роботи. Цього ж дня о 18 годині 30 хвилин, під час зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , остання повідомила ОСОБА_8 про необхідність надання їй документів для оформлення групи інвалідності, а саме: копії паспорта громадянина України, копії реєстраційного номеру облікової картки платника податку та копії трудової книжки, при цьому яку суму неправомірної вимоги потрібно передати ОСОБА_5 за оформлення групи інвалідності, не сказала та повідомила, що про це повідомить пізніше, наголосивши на передачі всієї суму відразу.

23.10.2023 близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_8 зателефонувала до ОСОБА_5 та повідомила про готовність надати всі необхідні документи, на що остання попросила підвезти їх на місце її роботи. Цього ж дня близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні офтальмологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», яке розташоване в 7-ми поверховому корпусі, а саме на 3-му поверсі, за адресою: м. Черкаси, вул. Луки святителяхірурга (Мендєлєєва) 3, передала ОСОБА_5 документи, а саме: копію реєстраційного номеру облікової картки платника податку та копію трудової книжки. На запитання ОСОБА_8 , про вартість оформлення групи інвалідності, ОСОБА_5 , діючи умисно та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, словесно нічого не висловила, натомість показала на особистій руці чотири пальці, що для себе ОСОБА_8 зрозуміла, як 4 000 доларів США, та перепитала чи правильно вона зрозуміла, що вартість оформлення буде коштувати 4 000 (чотири тисячі) доларів США, на що ОСОБА_5 відповіла, що так, тим самим підтвердила вимогу щодо надання їй неправомірної вигоди у вказаній у сумі.

На пропозицію ОСОБА_8 , відразу передати половину обумовленої суми грошових коштів, з метою швидшого оформлення вказаних документів, ОСОБА_5 - відмовила, повідомивши, що всю суму грошових коштів закладе інша особа із лікарні, зокрема хто саме, не назвала, а потім передані кошти ОСОБА_8 за оформлення групи інвалідності, ОСОБА_5 поверне тій особі.

Так, 06.11.2023 о 19 годині 18 хвилин ОСОБА_5 зателефонувала до ОСОБА_8 та призначила зустріч за місцем її роботи після 17 години 00 хвилин наступного дня, з метою передачі їй обумовленої суми грошових коштів за оформлення ІІ групи інвалідності, на що ОСОБА_8 повідомила, що перебуває за межами міста Черкаси, але готова зустрітися 10.11.2023, місце та час зустрічі узгодять додатково.

В подальшому, 10.11.2023 близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що перебуває в Черкасах та готова зустрітися. У свою чергу ОСОБА_5 попросила ОСОБА_8 під`їхати до будинку дитячої та юнацької творчості, що розташований в центрі міста, за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 33.

Близько 16 години 00 хвилин 10.11.2023, ОСОБА_5 , реалізуючи умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку дитячої та юнацької творчості, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 33, одержала від останньої, неправомірну вигоду в розмірі 4 000 (чотири тисячі) доларів США, за оформлення II групи інвалідності по зору, безстроково, відразу після чого, останню затримано у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, її протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, вилучені.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи сестрою медичного стаціонару (палатної) офтальмологічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», маючи умисел на одержання для себе неправомірної вигоди за вчинення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, одержала неправомірну вигоду в розмірі 4 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 148 772,40 (сто сорок вісім тисяч сімсот сімдесят дві гривні, сорок копійок) гривень, за оформлення II групи інвалідності по зору, безстроково.

10.11.2023 о 16 год. 06 хв., в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 після отримання неправомірної вигоди, була затримана на місці вчинення кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, її протиправна діяльність була припинена, а грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, які були предметом неправомірної вигоди, вилучено.

10.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування та обіцянці здійснити вплив за надання такої вигоди, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 369-2 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Слідчий вказує, що в матеріалах даного кримінального провадження достатньо доказів підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, зазначене підтверджується: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 18.03.2023, 24.10.2023 та 10.11.2023, постановою про залучення до конфіденційного співробітництва та проведення НСРД, протоколами огляду і ідентифікації грошових кошті від 10.11.2023, протоколами огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчинення злочину від 10.11.2023, протоколом за результатами проведення НСРД від 16.05.2023, 08.06.2023, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 , згідно із ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КПК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1-3 ст. 177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_5 документована закордонним паспортом серії НОМЕР_1 від 04.10.2021, дійсний до 04.10.2031, яка усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке їй інкримінується органом досудового розслідуванням, використовуючи широке коло зв`язків, може безперешкодно виїхати за межі України, враховуючи те, що заборони виїзду закордон для жінок не має.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, є встановлені під час досудового розслідування достатні фактичні дані про одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянці здійснити вплив за надання такої вигоди, поєднане з вимаганням такої вигоди

Ініціатор клопотання вказує, що обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1. Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , має високий ступінь суспільної небезпеки, так як злочин скоєно сестрою медичною стаціонару (палатної) офтальмологічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», яка повинна неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України, антикорупційних заходів та інших нормативно-правових актів.

2. Кримінальне правопорушення (злочин), у якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, оскільки її дії (щодо отримання неправомірної вигоди) мають системний характер. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

3. Підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що вона притягується до відповідальності за вчинення тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з конфіскацією майна, а також встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 та підтверджують наявність зазначених ризиків.

4. Підозрювана ОСОБА_5 виконуючи свої професійні обов`язки, та перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для:

- незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: свідка заявника ОСОБА_8 , понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були присутніми під час затримання. На даний час є підстави вважати, що остання, перебуваючи на волі, може на них незаконно впливати шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження;

- знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, а саме: документів, до яких необхідно здійснити тимчасовий доступ у КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», комунальному закладі «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради», щодо оформлення групи інвалідності ОСОБА_8 . У разі, якщо ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування перебуватиме на волі, у випадку звернення до вказаного органу, у володінні якого знаходяться зазначені документи, існуватиме реальна загроза їхньої заміни та/чи знищення, передачі іншим особам, сповіщення осіб, зокрема, колег підозрюваної, які мають відношення до них, а також вжиття ними заходів щодо їх приховування, у зв`язку з чим, існує нагальна потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

5. У разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється остання і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності її вини у вчиненні інкримінованого діяння, це може стати підставою та мотивом для її переховування від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищення, пошкодження речей та документів, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Сума неправомірної вигоди, яку отримала ОСОБА_5 складає 4 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить в національній валюті 148 772,40 гривень.

Разом з тим, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, у разі внесення застави, слідчий просить покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, слідчий просив застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 60 діб, з утриманням у Черкаському СІЗО, без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Крім того, прокурор зазначив, що підставою для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою є існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто: підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке може бути застосовано до неї у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. На даний час органом досудового розслідування не здійснено вилучення документів, зокрема щодо оформлення ОСОБА_8 групи інвалідності. ОСОБА_5 є працівницею КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», а тому перебуваючи на волі зможе особисто або через третіх осіб знищити, приховати або спотворити речі та документи, які ще не вилучено органом досудового розслідування та які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на заявницю ОСОБА_8 та понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були присутні під час затримання підозрюваної, шляхом вмовлянь, погроз чи підкупу до зміни показів, з метою уникнення покарання, що їй загрожує у разі визнання винною. На підставі викладеного, сторона обвинувачення вважає, що саме тримання під вартою підозрюваної зможе запобігти вказаним ризикам. При цьому прокурор просив не обирати ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, оскільки останньою вчинено тяжкий, корупційний злочин. Проте, в разі якщо суд дійде висновку про необхідність визначення альтернативного запобіжного заходу, просив покласти на підозрювану процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; заборонити спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість та недоведеність належними доказами вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, який їй інкримінують, та недоведеність належними доказами існування ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому зауважила, що затримувалась ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а підозра була вручена за ч. 3 ст. 369-2 України. Пред`явлена ОСОБА_5 підозра не відповідає ні об`єктивній, ні суб`єктивній стороні кримінального правопорушення. Обґрунтування підозри відсутнє. Крім того, підозру було вручено ОСОБА_5 близько 23 години, тобто у нічний час, що, на її думку, є порушенням ч. 4 ст. 223 КПК України. Зауважувала, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Сторона обвинувачення вказує на існуванні трьох ризиків, які є не обґрунтованими та безпідставними, оскільки в клопотанні їх просто перелічено та не надано жодного доказу на їх підтвердження. Так, її підзахисна має постійне місце проживання та постійне місце роботи, міцні соціальні зв`язки. Вплив на свідка ОСОБА_8 та понятих взагалі нічим не обґрунтовано. Щодо ризику знищити, спотворити чи приховати речі та документи, то стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_5 дійсно має доступ до документів, які орган досудового розслідування хоче вилучити. При цьому зауважила, що слідчий мав достатньо часу для вилучення необхідних документів. При вирішені питання про обрання запобіжного заходу, просила слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, перебуває на обліку в кардіологічному центрі, тому просила відмовити в застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати особисте зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_5 також заперечувала проти заявленого клопотання, повністю підтримавши позицію свого захисника. На підставі ст. 63 Конституції України, відмовилася давати покази щодо пред`явленої їй підозри. Просила слідчого суддю врахувати стан її здоров`я, що вона не має наміру переховуватись від слідства та вчиняти дії, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Зазначала про наявність в неї домашнього сільського господарства, за яким потрібен догляд. Також вказала, що дійсно має паспорт для виїзду за кордон, та виїжджала за межі України лише один раз. Просила обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання та докази, надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, п.4 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 18.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

10.11.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 18.03.2023, 24.10.2023 та 10.11.2023, постановою про залучення до конфіденційного співробітництва та проведення НСРД, протоколами огляду і ідентифікації грошових кошті від 10.11.2023, протоколами огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчинення злочину від 10.11.2023, протоколом за результатами проведення НСРД від 16.05.2023, 08.06.2023, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично адвокат дає оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на даному етапі розслідування на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним. Крім того, позиція сторони захисту, фактично не виключає можливість застосування до ОСОБА_5 , який є підозрюваною, запобіжного заходу, відповідно до ст. 176 КПК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалася сторона обвинувачення у клопотанні, та позицію захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду; знищення, приховання або спотворення речей та документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Так, при встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкримінований ОСОБА_5 в провину злочин, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. А беручи до уваги, що злочин, інкримінований в провину ОСОБА_5 є корупційним, отже у разі засудження останньої за ч. 3 ст. 369-2 КК України до неї не може бути застосовано звільнення від відбування покарання та застосування більш м`якого покарання, ніж передбачене законом. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_12 має постійне місце проживання та місце роботи, міцні соціальні зв`язки, вперше притягується до кримінальної відповідальності, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, вказані захисником характеризуючі дані, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

При встановленні ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що органом досудового розслідування ще не вилучено значний обсяг документів, що мають значення для даного кримінального провадження, на підставі яких здійснювалось оформлення медичних висновків для отримання ОСОБА_8 другої групи інвалідності, що потребує отримання тимчасового доступу до речей та документів та проведення ряду слідчих дій, а також що перебуваючи на волі підозрювана особисто, або через знайомих зможе знищити, сховати або спотворити речі та документи, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, зокрема на ОСОБА_8 , а також ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які залучались до проведення слідчих дій, в якості понятих, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом. Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначений дій.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваної, вік, стан здоров`я.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваної таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 45 КК України є корупційним злочином та має підвищену суспільну небезпеку, вбачається, що особисте зобов`язання, про яке клопотала сторона захисту, не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваної, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, на думку слідчого судді, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам.

Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення інкримінованого в провину ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, оголошення загальної мобілізації та встановлення обмеження на виїзд за межі України військовозобов`язаних осіб, що в цілому свідчить про наявність в даному кримінальному провадженні справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, за допомогою застосування до підозрюваної, заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, в яких вона підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваної характеризуючих даних, зокрема, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та місце роботи, міцні соціальні зв`язки, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчим суддею встановлено, а надані стороною захисту довідка до акту огляду МСЕК про встановлення останній другої групи інвалідності, консультативний висновок спеціаліста від 22.02.2022, виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №3390 від 04.10.2019, №1333 від 06.04.2015, №4143 від 28.11.2019 та денного стаціонару від 14.02.2019, про це не свідчать.

Разом з цим, на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право та вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, враховуючи приписи ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає, що вимога сторони обвинувачення про не встановлення розміру застави, заявлена в клопотанні, необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2023 рік" на 1 січня поточного року, тобто - 2684 грн.

Враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваної, наявність рухомого та нерухомого майна, що підтверджується реєстраційною карткою на транспортний засіб та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн. 00 коп., яку підозрювана має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнена з-під варти та на неї можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваної на хід досудового розслідування, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останньою покладених на неї обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрювану ОСОБА_5 було затримано 10.11.2023, про що свідчить відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.11.2023. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу строком 60 днів, тобто до 08.01.2024 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000103 від 18.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України задоволити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 08 січня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 10.11.2023.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваній, що вона або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000103, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2023.

Після внесення застави підозрювана звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цієї підозрюваної під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваною або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрювану строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 08 січня 2024 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, її захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною, яка тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1