печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001475 від 20.09.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з професійно-технічною освітою, яка заміжня, працює бібліотекарем Національного академічного оркестру народних інструментів України, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_3 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так ОСОБА_3 , 19.09.2021, приблизно о 08 год. 25 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_2 , рухалась по проїзній частині вул. Михайла Грушевського в м. Києві, зі сторони Європейської площі в напрямку пров. Музейний.

Під час руху ОСОБА_3 допустила порушення вимог п.п. 2.3 б; 18.4 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

- 2.3 б - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

- п. 18.4 - якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились в тому, що вона керуючи автомобілем «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_2 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого по вул. Михайла Грушевського, 4 в місті Києві, проявила неуважність, не врахувала те, що автомобілі, які рухались по сусідніх смугах попутного напрямку, перед нерегульованим пішохідним переходом зупинилися, не прийняла заходів до зменшення швидкості, а в разі потреби зупинитися, виїхала на пішохідний перехід, не переконавшись у відсутності пішоходів, і скоїла наїзд передньою частиною вказаного автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході, справа наліво відносно руху вказаного автомобіля, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 042-1440-2021 від 10.11.2021 року, ОСОБА_6 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правої кисті: перелом дистального кінця діафіза 5-ої п`ясткової кістки правої кисті (зі зміщенням уламків), що відносяться до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-21/49611-ІТ від 25.10.2021.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаялась, і пояснила, що 19.09.2021 приблизно о 8:25 год. вона керувала технічно справним автомобілем «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_2 . Наближаючись по середній смузі руху до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого по вул. Михайла Грушевського, 4 в місті Києві, вона проявила неуважність, оскільки розмірковуючи над напрямком її руху відволіклась, дивлячись у лівий бік стадіону, та не помітила, що в цей час автомобілі, які рухались по сусідніх смугах попутного напрямку, зупинились перед нерегульованим пішохідним переходом, пропускаючи пішохода. Вона ж, в свою чергу, не зупинилась, виїхала на пішохідний перехід та скоїла наїзд передньою частиною вказаного автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину з правого боку відносно руху її автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які зазначені у висновку експертизи. Не заперечувала факт порушення нею п.п.2.3б, 18.4 ПДР та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст. 286 КК України. Зауважила, що в подальшому нею бути повністю відшкодовані потерпілому ОСОБА_6 збитки у тій сумі, яку останній їй зазначив, та вони примирилися.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушеня в межах висунутого обвинувачення, її показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченій та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченої ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність її вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки вона, керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди з спричиненням потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_6 .

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання захисту.

Суд, заслухавши думку захисника та обвинуваченої ОСОБА_3 , прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

При розгляді клопотання захисника, суд виходить із положень ч. 3 ст. 314 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правих підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно висунутого обвинувачення, яке знайшло своє підтвердження в ході судового слідства, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень з необережною формою вини.

В судовому засіданні була досліджена заява потерпілого ОСОБА_6 від 05.04.2023, згідно якої останній зазначив, що будь-яких претензій (матеріальних чи моральних) до обвинуваченої ОСОБА_3 він немає, вони примирились, бажає, щоб кримінальне провадження відносно неї було закрито на підстав ст. 46 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_3 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям кримінальної справи на підставі ст. 46 КК України є нереабілітуючою підставою, між тим вона підтримала заявлене клопотання.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставин, що обтяжували б її покарання (керування транспортними засобами особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або яка перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) органом досудового розслідування не встановлено, суд вважає за можливе клопотання захисника задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, з закриттям провадження у справі на підставі ст. 46 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз суд, керуючись змістом ч.2 ст. 124 КПК України, вважає необхідним покласти на рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 285, 369 ч.2, 375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 та заяву потерпілого ОСОБА_6 від 05.04.2023 задовольнити.

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, звільнити.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001475 від 20.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 286 ч.1 КК України закрити у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим.

Процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_6 (висновок №042-1440-2021 від 10.11.2021) на суму 2344 грн. 00 коп., а також за проведення судової автотехнічної експертизи (висновок №СЕ-19/111-21/49611-ІТ від 25.10.2021) на суму 2059 грн. 44 коп., - а всього на загальну суму 4403 грн. 44 коп., покласти на рахунок держави.

Речовий доказ по справі: автомобіль «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_2 , - якиц переданий на зберігання під розписку власнику ОСОБА_3 , залишити останній.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1