Справа № 535/1364/23
Провадження № 1-кп/535/427/23
УХВАЛА

25 грудня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного 18.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельва Котелевського району Полтавської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого місця проживання не має, освіта повна загальна середня, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Котелевського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 01.11.2023 щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 30.12.2023.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23».

25.12.2023 прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання, яке підтримав під час підготовчого засідання, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, враховані при обранні та продовженні строку дії запобіжного заходу, наявні і в теперішній час. Крім того, прокурор зазначив, що з огляду на особу обвинуваченого, та його майновий стан, ОСОБА_4 слід залишити раніше визначений розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та раніше визначеного розміру застави.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, про необхідність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою з наступних підстав.

На підставі ч. 3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст.185, яке відноситься до тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та ч. 3 ст. 357 КК України, яке відноситься до кримінальних проступків.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, може вдатися до відповідних дій.

Судом встановлено, що під час досудового слідства відносно ОСОБА_4 01.11.2023 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360,00 грн, з урахуванням вимог ст. 177 КПК України, а саме: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достовірні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені вище зазначеною статтею.

Тому суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, вчинення тиску на потерпілих та свідків, які ще не були допитані судом, оскільки судове провадження лише розпочинається, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, даним про особу обвинуваченого та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу на інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з тримання під вартою.

Оскільки судове провадження у даному кримінальному провадженні не закінчено, а лише розпочинається і потребує часу для розгляду, тому, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України, під вартою на строк 60 днів, тобто до 22.02.2024.

Враховуючи думку учасників судового розгляду та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , майнового та сімейного стану обвинуваченого, зазначених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до переконання, що раніше визначений розмір застави може бути достатнім розміром застави, що може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 199, 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України, продовжити на строк 60 днів, тобто до 22.02.2024.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в раніше визначеному розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360,00 (сто сім тисяч триста шістдесят грн 00 коп.) гривень.

У разі внесення застави ОСОБА_4 підлягає звільненню під заставу.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожним викликом до суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави визначити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 - два місяці з моменту внесення застави.

ОСОБА_4 або будь яка інша особа, може у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на депозитний рахунок Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, ЄДРПОУ: 26304855, МФО:820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Києва, р/р UA0015950 , та надати документ, що це підтверджує прокурору, суду.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для обвинуваченого, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1