Провадження №: 1-кп/752/806/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 02 січня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, котра народилась у м. Челябінськ РФ, має вищу освіту, заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює керівником з розвитку партнерських відносин у АТ «Сенс-Банк», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

установив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 24 грудня 2021 року близько 08:45, керуючи технічно справним автомобілем марки «OPEL-CROSSLAND», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вологому зі снігом дорожньому покритті середньої смуги руху біля будинку № 12 на вул. Дмитра Луценка у м. Києві в напрямку від вулиці Композитора Лятошинського, порушила вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшила швидкість та не зупинилася, не надала дорогу пішоходу, виїхала на нерегульований пішохідний перехід вулиці Дмитра Луценка, де передньою частиною свого транспортного засобу вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка в темпі спокійного руху по пішохідному переходу перетинала проїзну частину з права наліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у виді закритої травми правої кисті у вигляді перелому гороподібної кістки, санда на долонній поверхні кисті в проекції її внутрішнього краю; закритої травми правої нижньої кінцівки у вигляді трабекулярного перелому обох виростків стегнової кістки, забою кісткового мозку медіального виростка великогомілкової кістки, часткового розриву медіального утримувача наколінника, часткового інтерстиціального розриву передньої хрестоподібної зв`язки, неповного розриву переднього рогу латерального меніска, заднього рогу медіального меніска, крововиливу в порожнину суглоба, навколосуглобові кишені, підшкірних гематом параартикулярних м`яких тканин на зовнішній поверхні стегна у верхній третині, на внутрішній поверхні гомілки в нижній 2/3 з переходом на стопу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 286 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог п. 18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказала на доведеність винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Просила призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Представник потерпілої вважав доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В частині призначення покарання погодився з прокурором. Просив задовольнити цивільний позов потерпілої в повному обсязі, а саме стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої 526 500 грн в якості відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди та 16 900 грн витрат на залучення експерта.

Потерпіла підтримала позицію прокурора та свого представника.

Захисник ОСОБА_5 заперечила проти доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, яке ставиться їй у провину. Вказала на недопустимість в якості доказів даних протоколу огляду місця події, схему ДПТ, протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої, а також висновки експерта в частині порушення ОСОБА_3 вимог ПДР. Просила ухвалити виправдувальний вирок та відмовити у задоволенні цивільного позову.

Обвинувачена підтримала захисника. Вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала. Повідомила, що неправомірних дій не здійснювала, не збивала потерпілу. Просила ухвалити виправдувальний вирок та відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілої.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

В судовому засіданні обвинувачена в порядку ст. 63 Конституції України відмовилась давати показання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що 24 грудня 2021 року вона мала намір перейти дорогу по нерегульованому пішохідному переходу. Дорога була не слизька. Автомобіль під керуванням обвинуваченої, в цей час наближався до пішохідного переходу та пропускав двох пішоходів, які рухались попереду неї. Переконавшись у безпечності, вона також почала переходити дорогу по пішохідному переходу та, коли дійшла вже до середини дороги, почула звук двигуна автомобіля обвинуваченої, який почав пришвидшуватись, після чого вказаний автомобіль наїхав на неї, вдаривши по ногах. Від зіткнення з автомобілем її підкинуло та вона впала на асфальт. Обвинувачена вийшла з автомобіля, намагалася допомогти та відвезла її до лікарні. У результаті наїзду вона отримала перелом коліна, забої та гематоми. Лікувалася протягом чотирьох місяців. До цього часу відчуває наслідки отриманих травм. У результаті ДТП, окрім матеріальної, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях через тривале лікування та реабілітацію. Крім того, у зв`язку з отриманими нею травмами її чоловік змушений був менше працювати, що відповідно позначилось на рівні сімейних доходів. Повідомила, що жодних коштів на відшкодування заподіяної у результаті ДТП шкоди обвинувачена їй не сплатила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що перебував перед пішохідним переходом та бачив як потерпілу, котра переходила дорогу по пішохідному переходу, збив автомобіль. На дорозі лежав сніг. Автомобіль рухався не швидко. Від удару потерпіла впала, її відкинуло на 1,5-2 метри. Було викликано швидку. Обвинувачена відвезла потерпілу до лікарні, після чого повернулася на місце події.

Відповідно до рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 24.12.2021 цього дня о 09:14 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що до поліклініки «Добробут» доставлено жінку з травмами нижніх кінцівок, яку збив автомобіль на пішохідному переході.

Відповідно до рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 24.12.2021 цього дня о 08:47 надійшло повідомлення від свідка про те, що на дорозі автомобіль збив жінку.

Відповідно до рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 24.12.2021 цього о 08:46 лікар бригади № 33 повідомила, що ОСОБА_6 отримала забій м`яких тканин бедра і коліна.

Відповідно до рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 24.12.2021 цього дня о 10:43 лікар бригади № 33 повідомила, що ОСОБА_6 отримала забій лівого колінного суглобу, забій правого стегна, підшкірну гематому правої гомілки, забій правої кисті, садно.

Відповідно до рапорту інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_8 від 24 грудня 2021 року під час патрулювання було отримано виклик «ДТП з потерпілим». Прибувши на місце події, було виявлено водія ОСОБА_3 , котра повідомила, що на нерегульованому пішохідному переході не помітила жінку, не встигла загальмувати та здійснила на неї наїзд. На місце події було викликано слідчу оперативну групу.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 грудня 2021 року ДТП мало місце по вул. Луценка у м. Києві в світлу пору доби, при похмурій погоді, без опадів, температура повітря 7 градусів зі знаком «-», дорожнє покриття вологе, зі снігом.

Відповідно до заяви про кримінальне правопорушення від 02 січня 2022 року ОСОБА_9 повідомив, що 24 грудня 2021 року приблизно о 09:00 за адресою: м. Київ, вул. Д. Луценка, біля будинку № 12 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження внаслідок ДТП.

Відповідно до заяви від 01 січня 2022 року ОСОБА_6 звернулась з проханням внести відомості з приводу отримання нею 24 грудня 2021 року внаслідок ДТП тілесних ушкоджень до ЄРДР.

Відповідно до висновку експерта № 042/1-11-2022 від 25.01.2022 дані судово-медичного обстеження та медичної документації свідчать про те, що після подій 24 грудня 2021 року у ОСОБА_6 мали місце такі тілесні ушкодження:

закрита травма правої кисті у вигляді перелому гороподібної кістки, санда на долонній поверхні кисті в проекції її внутрішнього краю;

закрита травми правої нижньої кінцівки у вигляді трабекулярного перелому обох виростків стегнової кістки, забою кісткового мозку медіального виростка великогомілкової кістки, часткового розриву медіального утримувача наколінника, часткового інтерстиціального розриву передньої хрестоподібної зв`язки, неповного розриву переднього рогу латерального меніска, заднього рогу медіального меніска, крововиливу в порожнину суглоба, навколосуглобові кишені, підшкірних гематом параартикулярних м`яких тканин, на зовнішній поверхні стегна у верхній третині, на внутрішній поверхні гомілки в нижній 2/3 з переходом на стопу.

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, свідчать протте, що спричинені вони травмуючою дією тупого(их) предмета(ів), могли утворитися 24 грудня 2021 року при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом).

Між подіями транспортної травми від 24 грудня 2021 року та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Морфологічні властивості виявлених переломів дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних кісток так і відновлення функцій правої кисті та правої нижньої кінцівки буде спостерігатися у строк понад 21 добу, тому вказані закриті травми за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 12 серпня 2022 року потерпіла ОСОБА_6 за адресою: м. Київ, вул. Д. Луценка, біля будинку № 12, на місці події розповіла та показала яким чином та за яких обставин відбувся наїзд на неї автомобілем під керуванням обвинуваченої.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-22/33409-ІТ від 26 серпня 2022 року в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед даною дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «OPEL-CROSSLAND», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинна була керуватися вимогами п. 18.1 ПДР. В даній дорожній ситуації експертом, з технічної точки зору в діях водія автомобіля «OPEL-CROSSLAND», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 ПДР. З технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «OPEL-CROSSLAND», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам п. 18.1 ПДР.

Відповідно до інформації, наданої на запит захисника директором УкрГМЦ від 16.11.2023 за №01-18/1245, 24 грудня 2021 року на 8 годину ранку висота сніжного покрову складала 6 см, на дорогах можлива ожеледиця.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд вважає, що причиною ДТП, в даному випадку, стали дії водія ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом, котра наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, була неуважною, не врахувала дорожню обстановку, не надала дорогу пішоходу - потерпілій ОСОБА_6 , котра перебувала на пішохідному переході, у результаті чого здійснила наїзд на неї, заподіявши потерпілій середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Посилання сторони захисту на те, що протокол огляду місця події складався слідчим не Голосіївського, а Святошинського управління поліції ГУ НП у м. Києві, що у протоколі відсутнє зазначення повних анкетних даних ОСОБА_3 , що на кожній сторінці протоколу відсутній підпис слідчого ОСОБА_10 , який був присутній під час його складання, що під час складання протоколу огляду місця події ОСОБА_3 не було роз`яснено її права на отримання правової допомоги, не є істотним порушенням вимог процесуального закону, що потягло б за собою визнання результатів вказаної процесуальної дії недопустимим доказом у кримінальному провадженні.

Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої істотних порушень вимог процесуального закону судом також не встановлено.

Стан дорожнього покриття, а саме його вологість та рихлий сніг на дорозі, в даному випадку не звільняє обвинувачену від обов`язку дотримання вимог п. 18.1 ПДР під час керування транспортним засобом та не виключає причинного зв`язку між її діями та наслідками, що настали.

5.Мотиви зміни обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За результатами судового розгляду, на підставі дослідження доказів, зокрема протоколу огляду місця події та показань свідка, судом встановлено, що на час ДТП дорожнє покриття було вологе, зі снігом.

Таким чином, обвинувачення в частині того, що ОСОБА_3 рухалась по сухому, чистому дорожньому покритті суд вважає необґрунтованим.

При цьому вказана обставина не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено.

7.Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, котра до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання скарг на неї не надходило, має сім`ю, двох малолітніх дітей, вину у вчиненні правопорушення не визнала, шкоду потерпілій добровільно не відшкодувала.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Потерпіла пред`явила цивільний позов в межах кримінального провадження до обвинуваченої, в якому просила стягнути на її користь 526 500 грн в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди та 16 900 грн витрат на залучення експерта.

На обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди долучила висновок експерта №1-14/09 від 14 вересня 2022 року, відповідно до якого наслідки отримання тілесних ушкоджень під час ДТП, яка відбулась 24.12.2021 постали для потерпілої ОСОБА_6 значно травмуючими: обумовили негативні зміни фізичної, психоемоційної та соціальної сфер особистості, обмежували її соціальне функціонування, на тривалий час погіршили якість життя, тобто спричинили ОСОБА_6 моральні страждання. Орієнтовний еквівалент компенсації страждань, заподіяних ОСОБА_6 наслідками ДТП, становить 81 мінімальну заробітну плату.

Вивчивши доводи, зазначені у позовній заяві, заслухавши пояснення учасників в частині цивільного позову, суд керується наступним.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 196-IV (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених в страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортною пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1. ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він сплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Судом встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення цивільно-правова відповідальність обвинуваченої ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203183464. Страхова сума на одного потерпілого складає 260 000 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, та 130 000 грн за шкоду, заподіяну майну.

Таким чином обов`язок виплати потерпілій шкоди повинен нести страховик в межах ліміту страхового відшкодування.

Надаючи оцінку розміру заподіяної потерпілій моральної шкоди, суд керується приписами ст. 23 ЦК України, відповідно до яких особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Висновок експерта в частині орієнтовного розміру заподіяної потерпілій моральної шкоди є одним із доказів у кримінальному провадженні, який повинен оцінюватись в сукупності з іншими доказами та не є обов`язковим для суду.

Враховуючи викладене, при стягненні з обвинуваченої на користь потерпілої завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню пропорційно спричиненим потерпілій фізичним і душевним стражданням, з урахуванням обставин вчинення даного кримінального правопорушення, шкоди її здоров`ю, вимог розумності і справедливості, а також суми моральної шкоди, яка відповідно до Закону підлягає стягненню зі страховика.

Крім того, відповідно до приписів ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь потерпілої підлягають стягненню документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 16 900 грн.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення органом досудового розслідування експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 150 000 грн в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди та 16 900 грн витрат на залучення експерта для проведення експертизи №1-14/09 від 14.09.2022.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 5273 грн за проведення експертизи №042/1-11-2022 від 25.01.2022 та в сумі 1887,8 грн за проведення експертизи №СЕ-19/111-22/33409-ІТ від 26 серпня 2022.

Речові докази: автомобіль марки "OPEL-CROSSLAND", реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у обвинуваченої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1