Номер провадження: 11-сс/813/1631/23
Справа № 522/1855/20 1-кс/522/4823/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 01.08.2023 про повернення його скарги на бездіяльність слідчого 2-го СВ (із дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого 2-го СВ (із дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за його заявою від 05.07.2023.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що орган досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Одеси.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- у заяві ОСОБА_6 навів фактичні докази правопорушень, вчинених прокурором ОСОБА_7 яка здійснювала процесуальне керівництво у провадженні №0001309 від 07.04.2016 за ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України;

- звертаючись до слідчого судді саме Приморського райсуду м. Одеси скаржник керувався персональною підслідністю, відповідно до якої прокурор ОСОБА_7 є прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси та керувався правилами визначення підслідності за зв`язком кримінальних проваджень;

- за змістом ст.ст. 216-218 КПК України можливість передачі за підслідністю матеріалів можливе лише після вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР, чого підрозділом ДБР зроблено не було;

- слідчому судді слід було врахувати, що вимоги ст. 214 КПК України зобов`язують уповноважений орган здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення;

- відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя об`єктивно не з`ясував обставини справи, не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення з огляду на імперативні положення ст. 214 КПК України;

За таких обставин, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01.08.2023 та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого 2-го СВ (із дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР за його заявою.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що він не був присутній у судовому засіданні у зв`язку із хворобою, копію ухвали отримав 20.09.2023.

На адресу апеляційного суду надійшла заява прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в якій вона просить розглядати апеляційну скаргу за її відсутності.

При цьому, ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, із жодними клопотаннями не звертався.

Оскільки учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилася, відповідно до положень ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши апеляційну скаргу та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Надаючи оцінку доводам апелянта відносно поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику ОСОБА_6 у зв`язку з чим, у даному випадку, відповідно до приписів ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів, наданих апеляційному суду, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав 20.09.2023, апеляційна скарга подана 25.09.2023, тобто в межах строку, передбаченого ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим необхідність у поновленні строку відсутня.

Що стосується доводів ОСОБА_6 по суті оскаржуваної ухвали, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частиною ч. 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з положеннями п. 2) ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

На підставі аналізу змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає вимогам зазначених норм закону.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду у постанові від 22.04.2020 у справі №51-1901 впс 20, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

У постанові Другої судової палати ККС ВС від 22.04.2020 по справі №487/7605/19 зазначено, що територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22.03.2018 №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічні зміни внесені і до абз. 1 ч. 1 ст. 184 та ч. 2 ст. 234 КПК України.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна дійти висновку, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 184, 234 КПК України необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, що позбавить можливості учасників кримінального провадження зловживати своїм правом на звернення до суду.

Відповідно до листа в.о. директора ДБР України, другий СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві (з дислокацією в м. Одесі) від 02.09.2021 знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9, у зв`язку з чим скарги в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого вказаного підрозділу не підлягають розгляду в Приморському райсуді м. Одеси.

Колегія суддів зауважує про помилковість тверджень ОСОБА_6 відносно того, відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя об`єктивно не з`ясував обставини справи, не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення з огляду на імперативні положення ст. 214 КПК України, оскільки його скарга слідчим суддею не розглядалася по суті.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про необхідність повернення ОСОБА_6 його скарги. на бездіяльність слідчого 2-го СВ (із дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, який не перебуває під територіальною юрисдикцією Приморського райсуду м. Одеси, тобто у зв`язку із порушенням скаржником при подачі скарги правил територіальної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування законної, обґрунтованої й вмотивованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 01.08.2023, про повернення ОСОБА_6 його скарги на бездіяльність слідчого 2-го СВ (із дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за його заявою від 05.07.2023 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4