Справа № 489/3539/21
Номер провадження 1-кп/489/343/24
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши в судовому засіданні у залі суду питання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності у справі за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Миколаєві, громадянки України, із вищою освітою, не працюючої, раніше судимої:

- 09.04.2012 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнену від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 21.08.2014 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнену 19.04.2016 на підставі Закону України "Про амністію 2014",

зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст. 358 КК України

встановив

Відповідно до обвинувального акту в лютому 2017 року (точна дата не встановлена) ОСОБА_8 отримала від знайомого паспорт серії НОМЕР_1 (котрий він знайшов), виданий на ім`я ОСОБА_12 , достовірно знаючи про те, що зазначений паспорт не її, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, з корисливих мотивів із метою незаконного отримання кредиту в магазині "Мій комп`ютер", який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 33, безпідставно вклеїла свою фотокартку до паспорта ОСОБА_12 .

Крім того, в лютому 2017 року (точна дата не встановлена) ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою подальшого використання підробила паспорт серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_12 , вклеївши до нього свою фотокартку. В подальшому 22.02.2017 (точний час не встановлено) ОСОБА_8 достовірно знаючи про те, що вищевказаний паспорт є підробленим та їй не належить, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, з метою незаконного отримання кредиту в магазині "Мій комп`ютер", який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 33, використала вказаний вище підроблений паспорт шляхом його надання працівнику "А-Банк" для отримання кредиту.

Також, на початку березня 2017 року (точна дата не встановлена) ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою подальшого використання підробила паспорт серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_13 , вклеївши до нього свою фотокартку. В подальшому 09.03.2017 приблизно о 11:00 год. ОСОБА_8 достовірно знаючи про те, що вищевказаний паспорт є підробленим та їй не належить, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, з метою незаконного отримання кредиту, знаходячись в приміщенні ТОВ "Служба миттєвого кредитування", розташованого за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру, 56-Б, використала вказаний вище підроблений паспорт шляхом його надання працівнику ТОВ "Служба миттєвого кредитування" для отримання кредиту.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст. 358 КК України (підроблення іншого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем) та за ч.4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документу).

Захисник просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків давності у справі за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст. 358 КК України.

Прокурор в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження за ч.ч.1, 4 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності не заперечував.

Обвинувачена підтримала думку захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, суд виходить з такого.

Постановою слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 від 17.05.2017 було оголошено розшук ОСОБА_8 , постановлено відомості про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваної внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000817 від 22.02.2017 (т.2 а.с. 3).

Постановою слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 від 25.05.2017 було оголошено розшук ОСОБА_8 та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001271 від 10.03.2017 (т.2 а.с. 16-17).

Згідно з повідомленням з Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва ГУ Національної поліції в Миколаївській області №223/22-2018 від 07.02.2018, ОСОБА_8 02.02.2018 оголошена в міжнародний розшук і на неї в Генеральному Секретаріаті Інтерполу виставлена "синя картка" (т.2 а.с. 30).

Відповідно до постанови від 28.02.2018, винесеної слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 , відновлено досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001271 від 10.03.2017 у зв`язку з потребою проведення слідчих дій (т.2 а.с. 31-32).

Постановою слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 від 05.03.2018 було оголошено розшук ОСОБА_8 та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000817 від 22.02.2017 (т.1 а.с. 207-209).

Згідно з постановою від 14.05.2021, винесеної слідчим СВ ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_16 , відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000817 від 22.02.2017 (т.1 а.с. 210-211).

Постановою прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 від 28.02.2018 матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0001271 та №0000817 об`єднано в одне кримінальне провадження, об`єднаним кримінальним провадженням присвоєно №0000817 (т.1 а.с. 142-144).

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2023 оголошено розшук ОСОБА_8 , зупинено судове провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України (т.1 а.с. 110).

З листа з ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області від 20.04.2023 вбачається, що ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2023 відносно розшуку ОСОБА_8 виконана (т.1 а.с. 113-116).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №7 від 12.09.2023 вбачається, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу 14.12.2021 ОСОБА_17 змінила прізвище на " ОСОБА_18 " (т.1 а.с. 126-129).

В ч.1 ст. 358 КК України зазначено, що підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут караються штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Використання завідомо підробленого документа карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років (ч.4 ст. 358 КК України).

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Згідно з ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду для застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника, зокрема нез`явлення без поважних причин за викликом до суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справ № 735/1121/20 від 02.02.2023 зазначено, що підхід, за якого ухилення підозрюваного, обвинуваченого від розслідування або суду безумовно виключає застосування диференційованих строків давності, є хибним і призводить до безпідставної заміни цих строків загальними, які встановлені частиною другою статті 49 КК і є значно тривалішими. Наслідком цього може бути притягнення до відповідальності і застосування заходів примусу за межами термінів, визначених відповідними кримінально-правовими нормами, що рівнозначно покаранню без закону всупереч забороні, встановленій статтею 7 Конвенції. У тексті частини другої статті 49 КК всі три речення нерозривно пов`язані між собою. Зв`язуючою ланкою є зміст першого: факт ухилення особи від розслідування та суду і його правовий наслідок у виді зупинення строку давності. У другому реченні передбачено загальне правило, відповідно до якого після з`явлення з зізнанням або затримання особи диференційований строк давності відновлюється. У третьому реченні, що встановлює присічні строки, словосполучення «у цьому разі» перебуває у змістовому зв`язку як з першим, так і з другим реченнями, і стосується двох альтернативних ситуацій. У поєднанні з першим реченням це словосполучення означає: якщо особа не буде затримана і не з`явиться взагалі, то перебіг давності буде зупинений до спливу загальних строків, а після їх закінчення винний підлягатиме звільненню від кримінальної відповідальності. У взаємозв`язку третього речення з другим словосполучення «у цьому разі» ілюструє ситуацію, коли особа з`явиться або буде затримана, проте кримінальне провадження не завершиться до спливу загальних строків, що також зумовлює звільнення від кримінальної відповідальності за давністю. Нормативні приписи про зупинення і відновлення строків у випадках ухилення особи від досудового розслідування або суду мають логічний і практичний сенс лише тоді, коли після з`явлення або затримання особи продовжується перебіг строку, який у кінцевому підсумку обчислюється шляхом складання відповідного диференційованого терміну, встановленого частиною першою статті 49 КК, і часу ухилення особи від розслідування, суду.

Таким чином, закінчення загальних строків, установлених ч. 2 ст. 49 КК України (п`ять років з моменту вчинення кримінального проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

В судовому засіданні встановлено, що сплинуло більше п`яти років з моменту вчинення ОСОБА_8 кримінальних проступків, сформульованих в обвинувальному акті, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи наявність юридичних фактів, визначених ст. 49 КК України, суд вважає за необхідне звільнити обвинувачену ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України щодо неї закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, ст. 372 КПК України, суд

ухвалив

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000817, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.02.2017, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст. 358 КК України, закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1