Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3841/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Бершадь, Бершадського району, Вінницької області, Україна, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, РНОКПП НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 321-2 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, внесене у кримінальному провадженні № 0002252 від 26.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 321-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просив продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час до підозрюваної ОСОБА_6 ..

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002252 від 26.10.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 321-2 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 10.02.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Бершадь, Бершадського району, Вінницької області, Україна, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, РНОКПП НОМЕР_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321-2 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про лікарські засоби» законодавство про лікарські засоби складається з цього Закону та інших актів законодавства, прийнятих відповідно до нього.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про лікарські засоби» лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, державна реєстрація лікарських засобів проводиться на підставі заяви, поданої до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

У відповідній заяві про державну реєстрацію лікарського засобу зазначаються: назва та адреса виробника; адреса його місцезнаходження та виробничих потужностей; назва лікарського засобу і його торговельна назва; назва діючої речовини (латинською мовою); синоніми; форма випуску; повний склад лікарського засобу; показання та протипоказання; дозування; умови відпуску; способи застосування; термін та умови зберігання; інформація про упаковку; дані щодо реєстрації лікарського засобу в інших країнах, у тому числі назва країни, номер і дата реєстрації.

До заяви про державну реєстрацію лікарського засобу, який зареєстрований компетентним органом Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, лікарського засобу, що за централізованою процедурою зареєстрований компетентним органом Європейського Союзу та застосовується на території цих країн чи держав - членів Європейського Союзу, додаються матеріали реєстраційного досьє; матеріали щодо методів контролю якості лікарського засобу; графічне зображення макета упаковки лікарського засобу та текст маркування первинної та вторинної (за наявності) упаковок, викладений мовою для маркування лікарських засобів відповідно до вимог цього Закону; інструкція про застосування лікарського засобу, викладена мовою відповідно до вимог цього Закону; документ, що підтверджує сплату реєстраційного збору.

Після чого, за результатами розгляду зазначених матеріалів центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації лікарського засобу.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації лікарського засобу, який зареєстрований компетентним органом Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, лікарського засобу, що за централізованою процедурою зареєстрований компетентним органом Європейського Союзу, та застосовується на території цих країн чи держав - членів Європейського Союзу, приймається у строк, що не перевищує семи робочих днів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267 затверджено Положення про Міністерство охорони здоров`я України.

Відповідно до пункту 1 Положення про МОЗ України (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 р. № 90) Міністерство охорони здоров`я України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МОЗ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Як визначено пунктом 4 наведеного Положення МОЗ України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, серед іншого, здійснює державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів, у тому числі медичних імунобіологічних препаратів в Україні, та внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2005 № 376 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів і розмірів збору за їх державну реєстрацію (перереєстрацію).

Відповідно до пункту 1 наведеного Порядку, таким порядком встановлено механізм проведення державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів.

Як передбачено пунктом 2 зазначеного Порядку державна реєстрація лікарського засобу здійснюється МОЗ України на підставі заяви та результатів експертизи реєстраційних матеріалів на такий засіб, проведеної Державним експертним центром МОЗ України (далі - ДЕЦ МОЗ України) у визначеному МОЗ України порядку.

При цьому державна реєстрація лікарського засобу, який зареєстрований компетентним органом Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, за централізованою процедурою компетентним органом Європейського Союзу та застосовується на території таких країн чи держав - членів Європейського Союзу, здійснюється на підставі заяви та висновку ДЕЦ МОЗ України, складеного за результатами проведення у визначеному МОЗ України порядку розгляду доданих до заяви матеріалів.

Наказом МОЗ України від 17.11.2016 № 1245 затверджено Порядок розгляду реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), та матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення на лікарські засоби, які зареєстровані компетентними органами Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, лікарських засобів, що за централізованою процедурою зареєстровані компетентним органом Європейського Союзу.

Відповідно до пункту 1 вказаного Порядку, такий порядок поширюється на готові лікарські засоби, які зареєстровані компетентним органом Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, лікарські засоби, що за централізованою процедурою зареєстровані компетентним органом Європейського Союзу, та застосовується на території цих країн чи держав - членів Європейського Союзу.

Як передбачено пунктом 2 наведеного Порядку розгляд реєстраційних матеріалів та матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення на лікарські засоби, які зареєстровані компетентними органами Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, лікарських засобів, що за централізованою процедурою зареєстровані компетентним органом Європейського Союзу, та застосовуються на території цих країн чи держав - членів Європейського Союзу (далі - розгляд реєстраційних матеріалів) - перевірка факту реєстрації (внесення змін до реєстраційних матеріалів) лікарського засобу компетентними органами Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, реєстрації (внесення змін до реєстраційних матеріалів) лікарського засобу компетентним органом Європейського Союзу за централізованою процедурою, комплектності наданих заявником реєстраційних матеріалів без проведення експертизи матеріалів реєстраційного досьє, поданого регуляторному органу, який зареєстрував цей лікарський засіб, та матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ вказаного Порядку для проведення розгляду реєстраційних матеріалів заявник подає до МОЗ України заяву про державну реєстрацію лікарського засобу, який зареєстрований компетентним органом референтної країни, за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку (далі - Заява про державну реєстрацію). Після чого МОЗ протягом 1 робочого дня направляє до ДЕЦ МОЗ України копію заяви про державну реєстрацію.

Як визначено пунктом 3 вказаного Порядку ДЕЦ МОЗ України проводить розгляд реєстраційних матеріалів, в тому числі перевіряє факт реєстрації лікарського засобу за даними веб-сайтів U.S. Food and Drug Administration (Управління США з контролю за харчовими продуктами та лікарськими засобами), Swissmedic (Агентство з лікарських засобів Швейцарської Конфедерації), PMDA (Агентство з контролю за лікарськими засобами та виробами медичного призначення Японії), TGA (Агентство з контролю за лікарськими засобами та виробами медичного призначення Австралії), Health Canada (Міністерство охорони здоров`я Канади), European Medicines Agency (Європейська агенція з лікарських засобів) та застосування на території Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади чи держав - членів Європейського Союзу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ вказаного Порядку ДЕЦ МОЗ України складає висновок за результатами розгляду реєстраційних матеріалів поданого на державну реєстрацію лікарського засобу, який зареєстрований компетентним органом та застосовується на території цієї країни чи держав-членів Європейського Союзу, за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку (далі - Висновок щодо реєстрації), та протягом 2 робочих днів повідомляє заявника про завершення розгляду реєстраційних матеріалів, готує проект реєстраційного посвідчення, матеріалів щодо методів контролю якості лікарського засобу, тексту маркування первинної та вторинної (за наявності) упаковок, інструкції для медичного застосування лікарського засобу для редакційного узгодження заявником.

Як передбачено пунктом 7 розділу ІІ вказаного Порядку у разі надання ДЕЦ МОЗ України висновку щодо реєстрації МОЗ України протягом 7 робочих днів приймає рішення про державну реєстрацію лікарського засобу або відмову у такій, що затверджується наказом МОЗ України.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ вказаного Порядку рішення про відмову в державній реєстрації приймається у разі, якщо встановлено:

- подання неповного пакета документів відповідно до додатка 2 до цього Порядку;

- виявлення у зазначених документах недостовірної чи неповної інформації;

- невідповідність найменування виробника такого лікарського засобу, його місцезнаходження та адреси виробничих потужностей, зазначених у Заяві про державну реєстрацію, інформації, на підставі якої цей лікарський засіб зареєстрований відповідним компетентним органом референтної країни.

Наказом МОЗ України від 22.11.2019 № 2327 «Про утворення та затвердження складу Постійної робочої групи з розгляду проблемних питань державної реєстрації лікарських засобів» утворено та затверджено склад Постійної робочої групи з розгляду проблемних питань державної реєстрації лікарських засобів.

Пунктом 2 зазначеного наказу голові Постійної робочої групи доручено:

- забезпечити розгляд проблемних питань державної реєстрації лікарських засобів, в тому числі, закупівля яких здійснюється за кошти державного бюджету для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров`я;

- забезпечити, у разі необхідності, залучення до роботи Постійної робочої групи представників спеціалізованих організацій, які здійснюють закупівлю лікарських засобів, на виконання угод з МОЗ України, спеціалістів та представників інших центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, незалежно від форм власності, у встановленому порядку.

Пунктом 3 вказаного наказу передбачено, що засідання Постійної робочої групи є правомочними, якщо на ньому присутні не менше половини її складу.

Наказом МОЗ України від 04.08.2020 № 1787 «Про внесення змін до наказу МОЗ від 22.11.2019 № 2327» внесені зміни до складу Постійної робочої групи з розгляду проблемних питань державної реєстрації лікарських засобів, до якої увійшли: ОСОБА_7 (заступник Міністра охорони здоров`я України з питань європейської інтеграції, співголова робочої групи), ОСОБА_5 (генеральний директор Директорату фармацевтичного забезпечення, співголова робочої групи), ОСОБА_8 (керівник експертної групи з питань реєстрації лікарських засобів та дезінфікуючих засобів Директорату фармацевтичного забезпечення - заступник співголів робочої групи), ОСОБА_9 (керівник експертної групи з питань якості та доступності лікарських засобів Фармацевтичного директорату), ОСОБА_10 (державний експерт експертної групи з питань реєстрації лікарських засобів та дезінфікуючих засобів Директорату фармацевтичного забезпечення - секретар робочої групи), ОСОБА_11 (начальник відділу організаційно-методичного забезпечення Юридичного департаменту), ОСОБА_12 (заступник директора з питань реєстрації ДП «Державний експертний центр МОЗ України»), ОСОБА_13 (директор департаменту експертизи реєстраційних матеріалів ДП «Державний експертний центр МОЗ України»).

Також, вказаним наказом пункт 4 наказу МОЗ України від 22.11.2019 № 2327 викладено в новій редакції: «Організацію проведення засідань Постійної робочої групи покласти на експертну групу з питань реєстрації лікарських засобів та дезінфікуючих засобів Директорату фармацевтичного забезпечення».

Положенням про Директорат фармацевтичного забезпечення МОЗ України, затвердженим наказом МОЗ України від 14.07.2020 № 1603, передбачено, серед іншого, наступне:

- Директорат фармацевтичного забезпечення (далі - Директорат) є самостійним структурним підрозділом апарату МОЗ України, що утворюється для виконання завдань, пов`язаних із забезпеченням формування державної політики у сфері забезпечення населення якісними, ефективними та безпечними лікарськими засобами, медичними, косметичними виробами та дезінфекційними засобами, обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу (пункт 1.1. Положення);

- Директорат у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, наказами МОЗ, Державного секретаря міністерства та цим положенням (пункт 1.2. Положення);

- Директорат відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує нормативно-правове регулювання у сфері, серед іншого, державної реєстрації та контролю за обігом лікарських засобів (пункти 2.3.-2.4. Положення);

- Директорат відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, у сфері допуску лікарських засобів на ринок з метою прийняття рішення про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів, у тому числі медичних імунобіологічних препаратів, та внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення, серед іншого, опрацьовує та готує до затвердження за рекомендаціями експертної установи реєстраційні матеріали на лікарські засоби, в тому числі інструкцію для медичного застосування та методи контролю якості лікарського засобу, готує та забезпечує опрацювання наказів МОЗ України щодо державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів та внесення змін до матеріалів реєстраційного досьє; забезпечує підготовку, підписання та видачу реєстраційних посвідчень на зареєстровані, перереєстровані лікарські засоби та вкладок до реєстраційних посвідчень на лікарські засоби після затвердження змін до реєстраційних матеріалів (за необхідності); забезпечує інформування населення про зареєстровані та про виключені з Державного реєстру лікарських засобів України лікарські засоби шляхом розміщення затверджених наказів щодо державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів та внесення змін до матеріалів реєстраційного досьє на офіційному веб-сайті МОЗ України; забезпечує ведення Державного реєстру лікарських засобів (пункти 2.22.-2.26. Положення);

- до складу Директорату входить, зокрема, експертна група з питань реєстрації лікарських засобів та дезінфікуючих засобів. Керівники експертних груп Директорату прямо підпорядковуються генеральному директору Директорату (пункт 3.1. Положення);

- Директорат очолює генеральний директор (пункт 4.1. Положення);

- Посадові обов`язки, права і відповідальність генерального директора визначаються Положенням про Директорат (пункт 5.1. Положення);

- Генеральний директор Директорату повинен знати Конституцію України, «Основи законодавства України про охорону здоров`я», закони України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», «Про центральні органи виконавчої влади», «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», «Про звернення громадян», інші акти і законодавства, що стосуються державної служби та діяльності виконавчого органу влади; укази та розпорядження Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови та Розпорядження Кабінету Міністрів України, інші нормативно-правові акти, що регулюють розвиток відповідної сфери (галузі) управління; порядок підготовки та внесення проектів нормативно-правових актів тощо (пункт 6.1. Положення);

- Генеральний директор Директорату здійснює загальне керівництво діяльністю Директорату, організовує планування роботи, забезпечує виконання покладених на Директорат завдань і функцій, визначених цим Положенням, несе персональну відповідальність їх виконання (пункт 6.3. Положення).

Наказом МОЗ України від 17.05.2018 № 117-к ОСОБА_5 призначено з 17.05.2018 на посаду генерального директора Фармацевтичного директорату МОЗ України.

Наказом МОЗ України від 14.07.2020 № 263-к з 14.07.2020 ОСОБА_5 переведений на посаду генерального директора Директорату фармацевтичного забезпечення МОЗ України.

Посадовою інструкцією генерального директора Директорату фармацевтичного забезпечення, затвердженою 18.02.2021 Державним секретарем МОЗ України ОСОБА_14 , з якою того ж дня ознайомився ОСОБА_5 , передбачено, серед іншого:

- мету посади, до якої входять: забезпечення формування державної політики у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів; раціонального застосування якісних, ефективних, безпечних та доступних лікарських засобів; обігу медичних виробів, косметичних та дезінфекційних засобів; державної реєстрації та контролю за обігом лікарських засобів; обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу;

- основні посадові обов`язки, зокрема: здійснення загального керівництва діяльністю Директорату фармацевтичного забезпечення (далі - Директорат), організація планування роботи, забезпечення виконання покладених на Директорат завдань і функцій, визначених Положенням про Директорат; координація роботи інших структурних підрозділів апарату МОЗ з питань, що належать до компетенції Директорату, для забезпечення формування державної політики у сфері компетенції МОЗ та її відповідності цілям та пріоритетам, визначеним Програмою діяльності Кабінету Міністрів України, планом пріоритетних дій Уряду, іншим документам державної політики, положенням Угоди про асоціацію, іншим міжнародним зобов`язанням України; підготовка та подання на розгляд керівництву МОЗ аналітичних матеріалів, пропозицій щодо формування цілей та пріоритетів діяльності та стратегічного планування МОЗ у сфері компетенції Директорату; організація нарад з питань, що належать до компетенції Директорату; підпис листів з питань, що належать до компетенції Директорату; здійснення інших функцій, передбачених законодавством та дорученнями керівництва МОЗ.

ТОВ «Гранд Солюшинс», як заявником, подано до МОЗ України заяву від 17.04.2021 за № 6575 про державну реєстрацію лікарського засобу Ляньхуа Цінвень Форте, капсули по 350 мг, по 12 капсул у блістері, по 2 блістери в 1 пакетику, по 1 пакетику в картонній коробці, виробник Шицзячжуан Ілін Фармасьютікал Ко., Лтд.

Висновком, складеним 01.06.2021 ДЕЦ МОЗ України, який підписаний начальником відділу експертизи лікарських засобів за повним досьє ОСОБА_15 , директором департаменту експертизи реєстраційних матеріалів ОСОБА_13 та директором ОСОБА_16 , за результатами розгляду реєстраційних матеріалів за вищевказаною заявою поданого ТОВ «Гранд Солюшинс» на державну реєстрацію лікарського засобу, який зареєстрований компетентним органом Канади та застосовується на території цієї країни встановлено, що розглянуті матеріали не дозволяють прийняти рішення про державну реєстрацію, серед іншого через те, що в Канаді лікарський засіб зареєстровано як натуральний продукт/традиційний лікарський засіб та органом державного управління Канади видано реєстраційне посвідчення за типом заяви - натуральний продукт.

Таким чином, ОСОБА_5 як генеральний директор Директорату фармацевтичного забезпечення МОЗ України та співголова Постійної робочої групи з розгляду проблемних питань державної реєстрації лікарських засобів відповідно до вказаних нормативно-правових актів, підписаної ним посадової інструкції, своїх посадових обов`язків, зокрема, у сфері допуску лікарських засобів на ринок України з метою прийняття рішення про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів, зобов`язаний був діяти в інтересах населення України та забезпечувати формування державної політики у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів; державної реєстрації та контролю за обігом лікарських засобів.

Незважаючи на це, ОСОБА_5 у порушення вказаних нормативно-правових актів та законодавства, яке регулює питання державної реєстрації лікарських засобів в Україні, діючи умисно, вчинив порушення встановленого порядку державної реєстрації лікарського засобу Ляньхуа Цінвень Форте, за наступних обставин:

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.06.2021 приблизно о 10 год. 30 хв., за місцем розташування МОЗ України, за адресою: вул. Михайла Грушевського, буд. 7, у м. Києві, відбулося засідання Постійної робочої групи з розгляду проблемних питань державної реєстрації лікарських засобів у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , із залученням представників закупівельних організацій: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та запрошених представників заявника ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

На порядок денний вказаного засідання винесено, серед іншого, питання державної реєстрації лікарського засобу Ляньхуа Цінвень Форте, капсули по 350 мг, по 12 капсул у блістері, по 2 блістери в 1 пакетику, по 1 пакетику в картонній коробці, виробник Шицзячжуан Ілін Фармасьютікал Ко., Лтд, заявник ТОВ «Гранд Солюшинс», Україна, поданого на державну реєстрацію за процедурою, визначеною Наказом МОЗ України від 17.11.2016 № 1245.

Протокольним рішенням засідання № 7 Постійної робочої групи з розгляду проблемних питань державної реєстрації лікарських засобів від 04.06.2021, яке підписали члени зазначеної групи: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , зокрема, рекомендовано здійснити державну реєстрацію лікарського засобу Ляньхуа Цінвень Форте, капсули по 350 мг, по 12 капсул у блістері, по 2 блістери в 1 пакетику, по 1 пакетику в картонній коробці, виробник Шицзячжуан Ілін Фармасьютікал Ко., Лтд, заявник ТОВ «Гранд Солюшинс», Україна.

Таким чином, незважаючи на наявність висновку уповноваженого державного органу - ДЕЦ МОЗ України, за результатами розгляду реєстраційних матеріалів, поданих ТОВ «Гранд Солюшинс» на державну реєстрацію лікарського засобу Ляньхуа Цінвень Форте, відповідно до якого розглянуті матеріали не дозволяють прийняти рішення про державну реєстрацію такого лікарського засобу, ОСОБА_5 , діючи як генеральний директор Директорату фармацевтичного забезпечення МОЗ України та співголова Постійної робочої групи з розгляду проблемних питань державної реєстрації лікарських засобів, умисно, усвідомлюючи значення своїх дій, перебуваючи за місцем розташування МОЗ України, за адресою: вул. Михайла Грушевського, буд. 7, у м. Києві, у порушення ст. 9 Закону України «Про лікарські засоби», пункту 2 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів і розмірів збору за їх державну реєстрацію (перереєстрацію), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2005 № 376, пункту 8 розділу ІІ Порядку розгляду реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), та матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення на лікарські засоби, які зареєстровані компетентними органами Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Японії, Австралії, Канади, лікарських засобів, що за централізованою процедурою зареєстровані компетентним органом Європейського Союзу, затвердженого наказом МОЗ України від 17.11.2016 № 1245, 04.06.2021 підписав протокольне рішення засідання № 7 Постійної робочої групи з розгляду проблемних питань державної реєстрації лікарських засобів, яким рекомендовано здійснити державну реєстрацію лікарського засобу Ляньхуа Цінвень Форте, капсули по 350 мг, по 12 капсул у блістері, по 2 блістери в 1 пакетику, по 1 пакетику в картонній коробці, виробник Шицзячжуан Ілін Фармасьютікал Ко., Лтд, заявник ТОВ «Гранд Солюшинс», Україна.

Після чого, МОЗ України наказом № 1160 від 09.06.2021 «Про державну реєстрацію та внесення змін до реєстраційних матеріалів лікарських засобів, які зареєстровані компетентними органами Сполучених Штатів Америки, Швейцарської Конфедерації, Канади, Європейського Союзу» зареєстровано та внесено до Державного реєстру лікарських засобів України лікарські засоби згідно з переліком, який підписав ОСОБА_5 як генеральний директор Директорату фармацевтичного забезпечення МОЗ України, що є додатком до наведеного наказу, зокрема, Ляньхуа Цінвень Форте, номер реєстраційного посвідчення UA/18779/01/01.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій, які виразилися у порушенні встановленого порядку державної реєстрації лікарських засобів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 14.02.2023, у справі № 758/1576/23, відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, до 14.04.2023 включно, а також покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Також у кримінальному провадженні, 22.03.2023 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, стороною обвинувачення повідомлено про завершення досудового розслідування та необхідність виконання вимог статті 290 КПК України й такі вимоги на момент розгляду клопотання стороною захисту не виконані, а у відповідності до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею, тобто у строки досудового розслідування.

Відповідно строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування відповідно до статті 290 КПК України не включається у строк досудового розслідування, який завершувався 10.04.2023, виходячи з чого прокурор просить продовжити застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді домашнього арешту, з продовженням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 30 днів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Також, розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від одного до трьох років, відносно нього необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини вчинення злочину дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, з огляду на тяжкість покарання, яке передбачено ч. 1 ст. 321-2 КК України.

Так, санкцією ч. 1 ст. 321-2 КК України передбачено покарання за вчинення цього кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від одного до трьох років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Ризиком того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків є те, що підозрюваний під час досудового розслідування шляхом погроз, вмовляння, підкупу може схиляти свідків до надання неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, крім того ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами допитів свідків, де зазначені анкетні дані, місце проживання та реєстрації, місця роботи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема, виконання покладеного на нього обов`язку прибувати за викликом до слідчого, прокурора, а у разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це вказаних осіб, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ураховуючи викладене, з приводу неможливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на наступне.

Більш м`які запобіжні заходи такі як особисте зобов`язання, особиста порука, застава не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможуть запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування.

Продовження строку тримання підозрюваного під домашнім арештом виключить можливість реалізації підозрюваним ОСОБА_5 встановлених ризиків та є єдиним гарантованим й можливим способом забезпечення виконання підозрюваною обов`язку прибувати за викликом до слідчого, прокурора, а у разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це вказаних осіб.

Із урахуванням наявності наведених ризиків, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме й не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, з огляду на обставини злочину та можливість підозрюваного ОСОБА_5 ухилятися від кримінальної відповідальності, переховуючись від органу досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання прокурора, з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання, підозрюваний просив застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У ході судового засідання прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши подані клопотання та докази, якими вони обґрунтовуються, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, пояснення захисників, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з матеріалами клопотання прокурора наявна обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 321-2 КК України.

Повідомлення про підозру вручене 10.02.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 14.02.2023, у справі № 758/1576/23, відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, до 14.04.2023 включно, а також покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Також у кримінальному провадженні, 22.03.2023 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) домашній арешт є запобіжним заходом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З клопотання та доданих до клопотання матеріалів суд приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, намагатися знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин.

Отже, оскільки прокурором в судовому засіданні, не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, у ході розгляду клопотання прокурором було заявлено клопотання про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме: особисте зобов`язання, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частинами п`ятою статті 194 КПК України, які зазначені у резолютивній частині ухвали.

Керуючись статтями 36, 40, 84, 92, 131, 132, 176-179, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, внесене у кримінальному провадженні № 0002252 від 26.10.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 321-2 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Бершадь, Бершадського району, Вінницької області, Україна, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 30 днів, до 12.05.2023 року (включно), з покладення на підозрюваного обов`язків, а саме:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за першим викликом слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- продовжити зберігання у відповідних органах державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду громадянина України за кордон, інших документів, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 12.05.2023 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 17.04.2023 року о 15 год. 30 хв.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1