Номер провадження:1-кс/521/451/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2024 року м.Одеса
Так, відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому, строк дії воєнного стану продовжено на 30 діб Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 строк дії воєнного стану продовжено на 30 діб Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, з 25.05.2022 строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ. Термін дії воєнного стану в подальшому продовжено на 90 діб Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, а саме до 21.11.2022, надалі з 21.11.2022 Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2738- ІХ від 18.11.2022 до 19.02.2023, надалі з 19.02.2023 Указом президента України від 06.02.2023 № 8419 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 58/2023 від 08.02.2023 до 20.05.2023, в подальшому Законом №3275-ІХ затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб та Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023, затверджений Законом України від 08.11.2023 № 3429-IX, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року до 14 лютого 2024 року.
Відповідно до п.2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Крім того, п.3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.
Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення умисно вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовими розслідуванням час та місце, однак не пізніше початку вересня 2023 року, ОСОБА_5 керуючись злочинним умислом, спрямованим на власне незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробив злочинний план, згідно якого здійснював ряд дій, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, доведення таких дій до кінцевого результату та керівництво такими діями.
При цьому, ОСОБА_5 , розуміючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, потребує залучення інших осіб, які будуть об`єднані загальною метою - отримання незаконного прибутку, не пізніше початку вересня 2023 року, відповідно до розробленого плану, вступила у злочинну змову із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являлась особою з інвалідністю та яка повинна була виступати у ролі нареченої при реєстрації актів цивільного стану із чоловіками призовного віку. При цьому, у подальшому, після укладення фіктивного шлюбу, тобто без мети створення сім`ї, народження дітей, спільного проживання, створення спільної власності, а також виникнення шлюбних прав та обов`язків особи призовного віку в якості супровідної особи мали б змогу перетнути державний кордон України разом із своєю законною дружиною, якою власне і виступала ОСОБА_6 - особа з інвалідністю.
Так, за встановленими в ході досудового розслідування обставинами, ОСОБА_5 , починаючи з початку вересня 2023 року, діючи у групі з ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, відповідно до розробленого плану, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб познайомилася із особою призовного віку, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому у подальшому запропонувала організувати незаконне переправлення його через державний кордон України, визначивши у якості способу здійснення реєстрації фіктивного шлюбу між останнім та ОСОБА_6 , яка являлась особою із інвалідністю, що у подальшому давало підставу безперешкодного переправленню його через державний кордон.
У подальшому, на початку вересня 2023 року, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи у групі з ОСОБА_6 , за допомогою мобільного зв`язку зв`язалася із ОСОБА_7 , та в ході особистої розмови повідомила останньому про те, що зможе організувати і здійснити його незаконне переправлення через державний кордон України. Одночасно ОСОБА_5 роз`яснила ОСОБА_7 , що організація незаконного переправлення через державний кордон буде здійснюватись шляхом реєстрації його фіктивного шлюбу із особою з інвалідністю, що у подальшому давало підставу безперешкодного переправленню його через державний кордон. Разом із цим, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 про те, що переправлення його через державний кордон буде коштувати 4500 доларів США, на що останній погодився. Окрім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 погодились надати свої повні анкетні дані ОСОБА_5 для здійснення їх подальшої реєстрації фіктивного шлюбу.
Надалі, ОСОБА_5 , діючи у групі з ОСОБА_6 домовились щодо особистої зустрічі із ОСОБА_7 , та у подальшому неодноразово зустрічалась із ним протягом вересня, жовтня та листопада 2023 року у м. Одесі, під час чого ОСОБА_5 визначилась із ОСОБА_7 та особою із інвалідністю ОСОБА_6 , що посприяє через один з органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації фіктивного шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що, у свою чергу, надасть ОСОБА_7 можливість виїхати за межі України, супроводивши його законну дружину із інвалідністю, за що ОСОБА_7 повинен був передати ОСОБА_5 , яка діяла у групі із ОСОБА_6 , грошові кошти у розмірі 4500 доларів США.
При цьому, ОСОБА_5 , з метою доведення спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу до кінця, в ході розмови із ОСОБА_7 , демонструвала останньому свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону, надавала поради та вказівки ОСОБА_7 щодо його дій в момент самого перетинання кордону, шлях його перетину з конкретним зазначенням послідовних дій та морального стану, надавала інші поради щодо незаконного перетину державного кордону, а також запевнила ОСОБА_7 , що вказане свідоцтво про шлюб, укладений із особою з інвалідністю, надасть останньому безперешкодну можливість перетину державного кордону України.
Надалі, ОСОБА_5 , діючи у групі з ОСОБА_6 , визначили, що реєстрація фіктивного шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відбуватиметься у РАЦСі у м. Київ, про що повідомили останнього, та ОСОБА_7 , надав свою згоду та вони домовилися про здійснення поїздки до м. Києва, обумовивши місце зустрічі на Центральному автовокзалі у м. Одесі на 14.11.2023. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали свої повні анкетні дані та необхідні документи ОСОБА_5 для здійснення їх подальшої реєстрації фіктивного шлюбу.
У подальшому, 14.11.2023 о 06:20 ОСОБА_5 , діючи у групі з ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення організації та керівництва незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, керуючись корисливим мотивом, бажаючи довести свій злочинний намір, направлений на організацію переправлення особи через державний кордон України, до кінця, перебуваючи біля Центрального автовокзалу у м. Одесі, зустрілися з останнім, та на автобусі Одеса-Київ о 06:40 направилися до м. Київ, де за адресою: м. Київ, вул. Степана Олійника, 21 ЦНАП Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено фіктивний шлюб та останнім видано свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 , яке забрала ОСОБА_5 , до моменту передачі їй ОСОБА_7 заздалегідь обумовлених грошових коштів.
15.11.2023 о 09:20 годині ОСОБА_5 , діючи у групі з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення організації та керівництва незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, керуючись корисливим мотивом, бажаючи довести свій злочинний намір, направлений на організацію переправлення особи через державний кордон України, до кінця, перебуваючи за адресою: м.Одеса, Італійський бульвар, зустрілася з останнім, якому передала свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яке відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» давали ОСОБА_7 право на безперешкодний виїзд за кордон України. Та, ОСОБА_7 , в свою чергу, передав ОСОБА_5 визначені нею грошові кошти у розмірі 3200 доларів США, при цьому ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 , що грошові кошти у розмірі 500 доларів США він повинен буде передати ОСОБА_6 під час здійснення безпосереднього перетину кордону.
Цього ж дня о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , яка діяла у групі із ОСОБА_6 , було затримано за адресою: м.Одеса, Італійський бульвар, 6 під час передачі ОСОБА_7 їй грошових коштів у розмірі 3200 доларів США за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України та її спільну із ОСОБА_6 протиправну діяльність.
15.11.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, а також сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.?
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , матеріалами оперативних підрозділів, протоколами огляду особи та вручення грошових коштів, протоколами огляду та ідентифікації грошових коштів, протоколами огляду предметів, протоколами обшуків за місцями мешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом за результатами спостереження за особою, річчю або місцем, протоколами за результатами зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, протоколами про результати контролю за вчиненням злочину та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
17.11.2023 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 15.01.2024.
В подальшому, керівником Малиновської окружної прокуратури м.Одеси 11.01.2024 було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців, а саме до 15.02.2024.
Крім цього 15.01.2024 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси відносно підозрюваної ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 16.02.2024.
Прокурор у клопотанні зазначає, що оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, тому підозрюваній слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, для запобігання зазначеним ризикам.
Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , та для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі вищенаведеного, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні, зазначивши, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відсутні.
Підозрювана ОСОБА_5 зазначила, що заперечує проти клопотання прокурора, просила врахувати, що фактично з чоловіком припинила шлюбні відносини, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, хвору матір, тому перебування цілодобово під домашнім арештом перешкоджає їй працювати для забезпечення свого проживання. Будь-яких перешкод досудовому слідству не чинить, добросовісно прибуває на всі виклики, оскільки не працює вимушена брати кошти в борг, щоб оплатити оренду житла.
Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики значно зменшились, деякі ризики взагалі перестали існувати, досудовим слідством вже встановлені всі речові докази, за 3 місяці підозрювана не ухилялась від досудового слідства, показала належну правову поведінку, за першою вимогою з`являється, має неповнолітніх дітей та хвору матір, не має засобів для існування, просив обрати домашній арешт у нічний час.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, підозрювану, її захисника, дослідивши клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Згідно із ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Згідно із ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч.1 ст.276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
Оцінці слідчим суддею також підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість можливого покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, особу підозрюваної, яка раніше не судима в силу вимог ст.89 КК України, має постійне місце проживання - орендує квартиру за договором оренди, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, хвору матір, яка потребує лікування, тому хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, але прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід, як домашній арешт у нічний час не зможе забезпечити запобіганню ризиків переховування від слідства та суду, знищення будь-яких речових доказів, незаконно впливати на свідків, перешкодження кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нових кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та необхідністю заборони підозрюваній залишати місце проживання у нічний час з 22.00 до 06.00 год. у межах строку досудового розслідування для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та надання підозрюваній можливості працювати і забезпечувати свої життєві потреби.
Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 205 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити частково.
Продовжити дію запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22.00. до 06.00 годин у межах строку досудового розслідування строком на 60 (шістдесят) діб до 13 квітня 2024 року включно за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:
-не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у нічний час з 22.00. до 06.00 годин без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 її обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у нічний час та що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію даної ухвали передати для виконання до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Строк дії ухвали до 13.04.2024 р. включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1