12.02.2024
Справа № 696/195/23
Провадження № 1-кп/696/22/24
УХВАЛА

іменем України

12 лютого 2024 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ТОВ «Укрриба Компані» ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000233 від 17.06.2022 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

До суду звернувся представник ТОВ «ВІП КАР СЕРВІС» з клопотанням про передачу майна на відповідальне зберігання, а саме автомобіля марки «KIA RIO» д.н.з. « НОМЕР_1 » з ключем до нього. Вказав, що заявник є лізингоодержувачем відповідно до Договору фінансового лізингу №11314/09/21-Г між ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та ТОВ «ВІП КАР СЕРВІС», та не може користуватися вказаним автомобілем через наявність арешту, у той же час, лізингові платежі повинні сплачуватися відповідно до договору, що є порушенням прав товариства. Також зазначив, що ні ТОВ «ВІП КАР СЕРВІС», ні ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» не мають ніякого відношення до кримінального провадження, а обмеження права власності на автомобіль, а саме його арешт, в дійсний час не відповідає вимогам розумності та не є співрозмірним з огляду на завдання кримінального провадження.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, оскільки зазначене майно є речовим доказом по справі, і питання по ст. 100 КПК України, може бути вирішено під час ухвалення вироку по справі.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 вважають, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки зазвичай арештоване майно зберігається в неналежному стані.

Обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 , представник потерпілого ТОВ «Укрриба Компані» ОСОБА_10 зазначили на розсуд суду.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, по невідомій суду причині. Про час та місце слухання справи повідомлені належним чином як користувачі електронного суду.

Суд, дослідивши клопотання про передачу майна на відповідальне зберігання та додані до нього документи, і приходить до наступного.

Так, ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 03.09.2019 накладено арешт на автомобіль «KIA RIO» д.н.з. « НОМЕР_1 » з ключем до нього, з позбавленням права користування, володіння та розпорядження.

Постановою від 03.09.2022 вищезазначений транспортний засіб визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.

Згідно наданих заявником письмових доказів вбачається, що власник транспортного засобу ТОВ «Улф-Фінанс» з клопотанням про скасування арешту на майно не звертався.

Заявник ТОВ «Віп Кар» володіє вказаним автомобілем на підставі договору лізингу строком до 24.09.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження , у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні їх вартості повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. 5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Частиною 6 ст.100 КПК України встановлено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

До клопотання про передачу автомобіля на відповідальне зберігання не було долучено жодних належних доказів того, що заявник зможе належним чином забезпечити зберігання та схоронність автомобіля під час судового розгляду кримінального провадження. Заявник не пояснив правомірності вибуття транспортного засобу з його володіння, а тому у суду наявні сумніви можливості збереження останнім транспортного засобу, який є речовим доказом по справі. Крім того, як вбачається з договору лізингу строк його дії спливає у вересні 2024 року, що в разі задоволення заяви про передачу майна на відповідальне зберігання зможе негативно вплинути на права власника транспортного засобу.

Керуючись ст.ст.100, ст.ст.370-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника ТОВ «ВІП КАР СЕРВІС» про передачу на відповідальне зберіганням автомобіль марки «KIA RIO» д.н.з. « НОМЕР_1 » з ключем до нього, який був накладений ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 03.09.2019 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .