Справа № 513/1199/23
Провадження № 1-кп/513/110/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області кримінальне провадження за № 0000258 від 08.03.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Балтазарівка Чаплинського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на підставі ст.89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

07 березня 2023 року приблизно о 23 годині 21 хвилин ОСОБА_5 , маючи посвідчення водія на керування транспортними засобами, в темну пору доби, без опадів, з ввімкнутим ближнім освітленням передніх фар, здійснював рух автомобілем марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, по горизонтальному, асфальтованому дорожньому покриттю проїзної частини вулиці Миру, в с. Фараонівка, Білгород - Дністровського району Одеської області, де організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, за відсутності дорожньої розмітки. Рухаючись зі сторону будинку АДРЕСА_2 зі швидкістю 67.2 - 68.3 км/год, яка перевищує встановлену в населених пунктах швидкість руху, керуючи технічно справним автомобілем марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, в порушення вимог п. п. 2.3 (б), 12.1, 12.4 та 12.9 (б), Правил дорожнього руху, які введені в дію 01.01.2002 постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, згідно яких:

п. 2.3. "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі";

п. 12.1. "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним";

п. 12.4 "У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.";

п. 12.9 "Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "і" пункту 30.3 цих Правил", допустив злочинну недбалість, тобто легковажно розраховував на свої вміння, недостатньо оцінив значення своїх дій, що можуть викликати шкідливі наслідки, проявив неуважність, маючи реальну та об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість свого руху, яка б надавала йому змогу постійно контролювати керований ним транспортний засіб, його рух та безпечно керувати ним, не переконався у безпеці своїх подальших дій, не впевнився, що його дії будуть безпечними і не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а саме пасажиру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, не впорався з керуванням транспортного засобу, втратив контроль над його керуванням і допустив виїзд в некерованому стані за межі проїзної частини на праве узбіччя, де в подальшому відбувся контакт з придорожнім деревом та перекидання автомобіля на дах.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки: закритого перелому зовнішньої третини правої ключиці, закритого перелому 5-9 правих ребер, закритого перелому 7 лівого ребра; закритої травми черевної порожнини: посттравматичного правобічного піддіафрагмального ретроперитонеального крововиливу; закритої травми поперекового відділу хребта: закритого перелому правих бічних відростків 1-5 поперекових хребців.

Дані ушкодження по критерію небезпеки для життя згідно п. 2.2.2 та п. 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п. п. 2.3 (б), 12.1, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, щиро розкаявся. Пояснив, що 07 березня 2023 року після обіду на автомобілі марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з потерпілим ОСОБА_7 він привіз сіно в с.Фараонівка Білгород - Дністровського району Одеської області за місцем проживання останнього, де розвантажили сіно. Після чого за пропозицією ОСОБА_7 вони поїхали до батьків обвинуваченого, які також проживають у с. Фараонівка. Приблизно о 23:20 годин вони повертались від його батьків. Він сидів за кермом автомобіля марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на задньому пасажирському сидінні перебував його син ОСОБА_8 , 2008 року народження, а потерпілий ОСОБА_6 сидів на передньому пасажирському сидінні. Він рухався по вул. Миру по проїжджій частині дороги по своїй смузі руху зі швидкістю приблизно 60-65 км/год. У той час проводився ямковий ремонт дороги та у дорожньому покритті були видовбані "латки". В якийсь момент автомобіль почало заносити в сторону, він не впорався з керуванням, втратив контроль над керуванням та автомобіль виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя, де зіткнувся з придорожнім деревом та перекинувся на дах.

Після зупинки транспортного засобу він витягнув ОСОБА_7 з автомобіля, викликав "Швидку" та поліцію. "Швидка" доправила потерпілого до Саратської центральної лікарні. Він відшкодував витрати на лікування потерпілого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами: показаннями потерпілого, речовими доказами, висновками експертів, а також складеними в порядку, передбаченому КПК України протоколами процесуальних дій.

Так, згідно з показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , 07 березня 2023 року після обіду на автомобілі марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_9 вони привезли сіно в с.Фараонівка за місцем проживання потерпілого, де розвантажили сіно. Після чого він запропонував ОСОБА_9 поїхати до батьків останнього, які також проживають у с. Фараонівка, що вони і зробили. Приблизно о 23:20 годин вони повертались від батьків ОСОБА_10 на автомобілі марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_9 , на задньому пасажирському сидінні перебував син останнього ОСОБА_8 , 2008 року народження, а він сидів на передньому пасажирському сидінні. Автомобіль рухався по вул. Миру по проїжджій частині дороги по своїй смузі руху, в якийсь момент автомобіль почало "вести" в сторону, ОСОБА_9 втратив контроль над керуванням та автомобіль виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя, де зіткнувся з придорожнім деревом. При ДТП він отримав тілесні ушкодження та знаходився на стаціонарному лікуванні в Саратській ЦЛ до 14.03.2023 року. Потім продовжив лікуватися вдома. ОСОБА_9 добровільно відшкодував йому витрати на лікування. У зв`язку з повним відшкодуванням витрат на лікування потерпілий ОСОБА_6 просив залишити без розгляду свій цивільний позов про стягнення з ОСОБА_9 витрат на лікування в сумі 15000 гривень.

Висновком експерта № 76 від 22.05.2023 судово-медичної експертизи встановлено, що у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки: закритого перелому зовнішньої третини правої ключиці, закритого перелому 5-9 правих ребер, закритого перелому 7 лівого ребра; закритої травми черевної порожнини: посттравматичного правобічного піддіафрагмального ретроперитонеального крововиливу; закритої травми поперекового відділу хребта: закритого перелому правих бічних відростків 1-5 поперекових хребців.

Всі ушкодження у ОСОБА_6 утворилися по одному механізму, практично одночасно, або у вкрай короткий проміжок часу, таким чином, складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми грудної клітки, черевної порожнини та поперекового відділу хребта, який не був небезпечним для життя, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає тривалий розлад здоров`я терміном понад 3-х тижнів (більше 21дня) і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 та п. 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Характерологічні особливості вищевказаних ушкоджень вказують на те, що вони заподіяні дією тупих твердих предметів, групові і індивідуальні особливості яких ушкодженнях не відобразилися, в тому числі могли утворитися в умовах транспортної автомобільної травми. Вказані ушкодження заподіяні незадовго до звернення потерпілого до медичного закладу, тому не виключено їх утворення 07.03.2023 р. (а.с. 84-85).

За висновком експерта №23-1288 судової автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 від 05.05.2023, проведені діагностичні дослідження свідчать про те, що органи управління автомобіля "Ford Cougar" р.н.з. НОМЕР_1 (гальмова система, рульове керування, та ходова частина), на момент події перебували в працездатному стані й могли виконувати задані функції по керуванню автомобілем, а отже про відсутність технічних несправностей на досліджуваному автомобілі, які могли б привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу. Пошкодження та руйнування деталей рульового керування, гальмівної системи та ходової частини автомобіля "Ford Cougar" р.н.з. НОМЕР_1 , виникли в момент ДТП при контактуванні з придорожнім деревом, не встановленими об`єктами, які знаходились за межами проїжджої частини та при перекиданні автомобіля (а.с.68-72).

Висновком експерта №23-1289 судової транспортно-трасологічної експертизи слідів на автомобілі "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 від 05.05.2023, встановлено, що сліди та пошкодження на кузові автомобілі "Ford Cougar" р.н.з. НОМЕР_1 , які зосереджені в правій передній боковій частині (на правому передньому крилі, колісній арці правого переднього крила, правому передньому колесі, передній стійкі кузову, передньому вітровому склі, правій дверці), виникли після виїзду автомобіля за межі проїжджої частини при контактуванні з деревом (а.с.77-78) та фото таблицями до висновку експерта № 23-1289 (а.с.79-80).

Згідно з висновком експерта №23-2567 судової автотехнічної експертизи обставин виїзду автомобіля "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 за межі проїжджої частини від 05.05.2023, в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки "Ford Cougar" р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.2.3(б), п.12.1, п.12.4 та п.12.9 "б" Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки "Ford Cougar" р.н. НОМЕР_1 , виконуючи вимоги п.2.3(б), п.12.1, п.12.4 та п.12.9 "б" Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортній події. Наявність технічної можливості у водія автомобіля марки "Ford Cougar" р.н. НОМЕР_1 запобігти даної події, дозволяє прийти до висновку про те, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди його дії не відповідали вимогам п.2.3(б), п.12.1, п.12.4 та п.12.9"б" Правил дорожнього руху України, створювали достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди, та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням даної пригоди (а.с.87-91).

За висновком експерта №23-3246 додаткової автотехнічної експертизи обставин виїзду автомобіля "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 за межі проїжджої частини від 05.05.2023, при довжині слідів гальмування автомобіля "Ford Cougar" р.н. НОМЕР_1 , довжиною (Sю) = 26.0м, відповідає швидкість (Va) = (67.2-68.3) км/год (а.c. 95-97).

Постановою слідчого від 08.03.2023 про приєднання предметів до провадження як речових доказів вилучених в ході проведення огляду місця події 08.03.2023 транспортного засобу - автомобіля марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, рік випуску ТЗ-1999, який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканки АДРЕСА_3 та перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 , а також фрагмент пластику та лакофарбового покриття від ТЗ синього та чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету Національної поліції України №INZ4019902, в якості речових доказів у кримінальному провадженні №000258 (а.с.59-61).

Квитанцією про отримання на зберігання речових доказів (а.с.62).

Розпискою ОСОБА_5 про отримання автомобіля марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору (а.с.66).

Оцінивши досліджені в ході судового розгляду докази суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними, а сукупність досліджених доказів є достатньою для визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за правовою кваліфікацією: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за положеннями ст.12 КК України є не тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що відповідно до ст. 89 КК України він не має судимості, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, злочин вчинив з необережності.

Обставинами, які відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Судом не встановлено обставин, які згідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 ..

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Частиною 2 ст.50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно досудової доповіді Білгород-Дністровського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення, як і ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середні. Виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (а.с.53-56).

З урахуванням характеру і ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, віку та стан здоров`я обвинуваченого, який не досяг пенсійного віку та не є особою з інвалідністю першої чи другої групи, поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, думки потерпілого ОСОБА_6 , який просив суд суворо не карати обвинуваченого, суд визнає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому основне покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.286 КК України. Суд також приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням та покласти на нього в період іспитового строку обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Частина 4 ст. 52 КК України встановлює, що за одне кримінальне правопорушення може бути призначено лише одне основне покарання, передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. До основного покарання може бути приєднане одне чи кілька додаткових покарань у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.

За частиною 1 ст.77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання, зокрема у виді позбавлення права займатися певною діяльністю.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покараня у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Частиною 2 ст.69 КК України встановлено, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням наведених норм суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд не погоджується з позицією захисника та потерпілого, що позитивні характеристики ОСОБА_5 , добровільне повне відшкодування завданої шкоди та його поведінка після вчинення кримінального правопорушення можуть слугувати підставами для того, щоб не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_9 працює водієм, що є єдиним джерелом його доходів та позбавлення його права керувати транспортними засобами може негативно позначитися на матеріальному становищі його сім`ї, суд вважає безпідставними та відхиляє.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування належить залишити без розгляду.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2023 накладено арешт на фрагмент пластику та лакофарбового покриття від ТЗ синього та чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету Національної поліції України №INZ4019902 (а.с.63-65) та автомобіль марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору (а.с.63-65).

За ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи, що цивільний позов потерпілого залишено без розгляду, арешт, накладений на зазначене майно належить скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

За положеннями ч. 2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави належить стягнути витрати на залучення експертів, які складають 6452,46 гривень, з яких судова автотехнічна експертиза перевірки технічного стану транспортного засобу 1911,84 гривень; судова транспортно-трасологічна експертиза слідів - 1911,84 гривень, судова автотехнічна експертиза обставин ДТП 1911,84 гривні, додаткова судова автотехнічна експертиза обставин та механізму ДТП - 716,94 гривень.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку.

Строк додаткового покарання обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування - залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2023 року на фрагмент пластику та лакофарбового покриття від ТЗ синього та чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету Національної поліції України №INZ4019902 та автомобіль марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору.

Речові докази: фрагмент пластику та лакофарбового покриття від ТЗ синього та чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету Національної поліції України №INZ4019902 - знищити; автомобіль марки "Ford Cougar", реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору залишити ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів у загальній сумі 6452 (шість тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 46 (сорок шість) копійок.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в Саратському районному суді Одеської області.

Суддя ОСОБА_1