У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000355, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

06.12.2023 року засобом поштового зв`язку начальник відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке зареєстровано канцелярією суду 07.12.2023 року, у кримінальному провадженні за №0000355, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просив з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке вилучено 05.12.2023 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі добровільної згоди володільця майна ОСОБА_5 , а сама: банківської карти «monobank» НОМЕР_1 ; банківської картки «monobank» НОМЕР_2 ; банківської карти «PNB PARIBAS» НОМЕР_3 ; скетч-карту від CIM-карти «Київстар» НОМЕР_4 ; CIM-карту «МТС» з маркуванням « НОМЕР_5 ».

Прокурор в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Прокурор в судовому засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Володілець майна, який являється підозрюваним ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_6 подано до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, у задоволенні клопотання просив відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000355, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2023, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.11.2023 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що:

-№1 «06.07.2023 року надійшов рапорт працівника ГУНП в Закарпатській області про те, що на території Закарпатської області особа ОСОБА_7 разом із невстановленими на даний час особами здійснює збут наркотичних засобів, психотропних речовин за грошову винагороду»;

-№2 «12.10.2023 по матеріалам кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 06.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, особа «П.М.С.» діючи умисно в складі групи осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативно закупки, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними, один зіп-пакет із кристалічною речовиною, білого кольору - масою близько 3 г. метамфетаміну»;

-№3 «20.11.2023 до ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт т.в.о, начальника УБН ГУНП в Закарпатській області, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками УБН ГУНП в Закарпатській області, отримано інформацію про те, що особа ОСОБА_8 діючи умисно за попередньою змовою в складі групи осіб, займаються збутом особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» на територі Закарпатської області за грошову винагороду»;

-№4 «22.11.2023 по матеріалам кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (за Ne0000193 від 06.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч 2 ст.307 КК України, особа ОСОБА_9 діючи умисно в складі групи осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними, один зіп-пакет із кристалічною речовиною - масою близько 2 (два) г. метамфетаміну на суму 3700 гривень».

05.12.2023 року о 16 год. 03 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України. 05.12.2023 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені повторно, у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

У рамках кримінального провадження 05.12.2023 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_10 на підставі добровільної згоди володільця майна ОСОБА_5 провів невідкладний обшук у квартирі АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено «банківські картки «monobank» НОМЕР_1 ; банківські картки «monobank» НОМЕР_2 ; банківські карти «PNB PARIBAS» НОМЕР_3 ; скетч-карту від CIM-карти «Київстар» НОМЕР_4 ; CIM-карту «МТС» з маркуванням « НОМЕР_5 ».

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №355180948 від 21.11.2023 року, будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , ОСОБА_12

05.12.2023 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 05.12.2023/.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2023 року надано старшому слідчому в ОСВ СУ ГУНП в Закарпатській області майору поліції ОСОБА_13 відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 , проведеного на підставі добровільної згоди володільця майна ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення: банківської карти «monobank» НОМЕР_1 ; банківської картки «monobank» НОМЕР_2 ; банківської карти «PNB PARIBAS» НОМЕР_3 ; скетч-карту від CIM-карти «Київстар» НОМЕР_4 ; CIM-карту «МТС» з маркуванням « НОМЕР_5 ».

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно, а саме: банківська картка «monobank» НОМЕР_1 ; банківська картка «monobank» НОМЕР_2 ; банківська карта «PNB PARIBAS» НОМЕР_3 ; скетч-карту від CIM-карти «Київстар» НОМЕР_4 ; CIM-карту «МТС» з маркуванням « НОМЕР_5 », відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду будинку АДРЕСА_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , та проведеного на підставі добровільної згоди володільця майна ОСОБА_5 , а саме: банківську картку «monobank» НОМЕР_1 ; банківську картку «monobank» НОМЕР_2 ; банківську карту «PNB PARIBAS» НОМЕР_3 ; скетч-карту від CIM-карти «Київстар» НОМЕР_4 ; CIM-карту «МТС» з маркуванням « НОМЕР_5 », із забороною користування, розпорядження, відчуження.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду будинку АДРЕСА_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , та проведеного на підставі добровільної згоди володільця майна ОСОБА_5 , а саме: банківську картку «monobank» НОМЕР_1 ; банківську картку «monobank» НОМЕР_2 ; банківську карту «PNB PARIBAS» НОМЕР_3 ; скетч-карту від CIM-карти «Київстар» НОМЕР_4 ; CIM-карту «МТС» з маркуванням « НОМЕР_5 », із забороною користування, розпорядження, відчуження.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_14