Справа № 761/438/24
Провадження № 1-кс/761/1051/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , слідчого - ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 27 вересня 2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000176 від 02.11.2022,

В С Т А Н О В И Л А:

08 січня 2024 року у провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 27 вересня 2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000176 від 02.11.2022.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що 27 вересня 2023 року, слідчий СУ ГУНП в Київській області поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 стверджує, що правова кваліфікація інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, а сама підозра ґрунтується виключно на домислах, припущеннях та фальсифікації об`єктивної реальності та спотворенні істини у справі.

Враховуючи викладене, на думку адвоката ОСОБА_3 , повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 27 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000176 від 02.11.2022про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, є необґрунтованим, складеним з порушеннями Кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 свою скаргу підтримав з мотивів викладених у ній та просив задовольнити. Вказував, що обставини, які є предметом досудового розслідування, насправді мають цивільно-правовий характер, та пов`язані із оформленням спадщини. Адвокат стверджував, що вказане провадження пов`язано із тим, що державні органи вирішили заволодіти державною ділянкою, яке є об`єктом цього провадження. Окремо адвокат просив звернути увагу на той факт, що його підзахисному не інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 357 КК України, а законність дій нотаріуса взагалі не перевіряється у рамках цього кримінального провадження.

Інший захисник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_4 , підтримав доводи захисника ОСОБА_3 та вказував, що в підозрі вказано про підробку заповіту, разом з тим, підозрюваному не інкриміновано підробку документів. Стверджував, що у провадженні відсутні потерпілі. На уточнююче запитання, зазначив, що сторона захисту ознайомилась з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 та вказував, що 13.12.2023 року у кримінальному провадженні було змінено підозру ОСОБА_7 , а також повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та початок процедури ознайомлення із матеріалами провадження в порядку ст. 290 КПК України. Крім того, прокурор вказував, що кримінальне провадження розпочато на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення, тож у провадженні є потерпілі. Також прокурор вказував, що ОСОБА_9 у 2019 році перебував в установі виконання покарань у Львівській області, з огляду на що фізично не міг брати участь у нотаріальних діях, його анкетними даними скористався ОСОБА_7 .

Слідчий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора та надав копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування своїх доводів. Вказував, що у провадженні було допитано як свідка ОСОБА_9 , який показав, що нотаріальних дій не вчиняв, більш того, упізнав ОСОБА_7 як особу на ім`я ОСОБА_10 , якому він залишив на зберігання свій паспорт.

Дослідивши скаргу та долучені обома сторонами документи, вислухавши учасників судового провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000176 від 02.11.2022.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

27.09.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Проте, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо достатньої обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий, як і робити висновок про правильність кримінально-правової кваліфікації діяння, визначеної слідчим та погодженої прокурором у кримінальному провадженні.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

При цьому, дослідивши надані стороною обвинувачення копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, вважає, що зміст наданих слідчим документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_7 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Крім того, слідчий суддя вважає за потрібне нагадати учасникам, що 13.12.2023 року підозру ОСОБА_7 було змінено, в той же час, питання про оскарження вже зміненої підозри ОСОБА_7 стороною захисту не ставилось, більш того, станом на день розгляду даної скарги у кримінальному провадженні № 0000176 від 02.11.2022триває процедура ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України

Наступними процесуальними діями після такої процедури є складання обвинувального акту та направлення його для розгляду до суду, до виключної компетенції якого відноситься вирішення питання про винуватість особи та правильність кримінально-правової кваліфікації діяння. При цьому у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження. Вказану позицію виказував і Київський апеляційний суд (Справа № 761/40368/21 Провадження № 11-сс/824/208/2022)

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 вбачається, що повідомлення про підозру було складено слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , який є слідчим у цьому кримінальному провадженні, при цьому таке повідомлення про підозру було погоджено прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 .

За своїм змістом повідомлена 27 вересня 2024 року ОСОБА_7 підозра у кримінальному провадженні № 0000176 від 02.11.2022про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_7 причетна до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, з огляду на заявлені стороною захисту доводи про цивільно-правовий характер досліджуваних у кримінальному провадженні обставин, слідчий суддя вважає за потрібне нагадати, що наявність певних цивільно-правових чи інших подібних правовідносин, які були закріплені у певному правочині, саме по собі не виключає можливості кваліфікації діяння особи як шахрайства за наявності всіх необхідних елементів складу цього злочину. В окремих випадках такі відносини цілком можуть бути частиною реалізації умислу особи на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. Вказаний правовий висновок виказувався Касаційним кримінальним судом Верхового суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 127/11849/15-к.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати, що під час розгляду скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_7 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_7 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.

Більше того, слідчим суддею враховується, що станом на день розгляду даної скарги оскаржуване повідомлення про підозру було змінено, а стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, наступними процесуальними діями після якого є складання обвинувального акту та направлення його для розгляду до суду, до виключної компетенції якого відноситься вирішення питання про винуватість особи та правильність кримінально-правової кваліфікації діяння.

Отже, оскільки адвокатом ОСОБА_3 в скарзі на повідомлення про підозру не наведено даних, які б викликали сумніви щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 27 вересня 2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000176 від 02.11.2022, а інші питання підлягають вирішенню судом при ухваленні вироку, слідчий суддя приходить до висновку, що станом на день розгляду скарги відсутні підстави для її задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 7, 22, 107, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 27 вересня 2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000176 від 02.11.2022, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 16 січня 2024 року о 13 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1