Провадження №1-кс/522/6592/23
УХВАЛА

19 жовтня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу та клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , погоджене першим заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні за №0000388 від 05.10.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, обгрунтоване тим, що 26.08.2023 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000388 від 05.10.2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком на 60 (шістдесят днів), до 23.10.2023.

На думку сторони захисту, станом на теперішній час ризики, які брались до уваги слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, не обгрунтовані, оскільки підозрюваний не має негативних характеристик, має власне житло, жінку та двох дітей на утриманні.

Також в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , погоджене першим заступником керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000388 від 05.10.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, обґрунтоване наступним.

16.07.1990 Верховною Радою Української РСР прийнято Декларацію про державний суверенітет України, відповідно до якої проголошено державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Згідно з розділом V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди.

24.08.1991 Верховною Радою Української РСР схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Територія України є неподільною і недоторканною.

Положеннями статей 1 і 2 Основного Закону України - Конституції України, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. Систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

Згідно з вимогами статей 72, 73 Конституції України, виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України. Всеукраїнський референдум призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією. Всеукраїнський референдум проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у окремих невстановлених осіб виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема шляхом створення і фінансування терористичних організацій на території Донецької та Луганської областей України.

Так, у березні-квітні 2014 року на території Донецької та Луганської областей створено стійкі ієрархічні об`єднання терористичні організації, так звані «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») і «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), учасники яких в Україні займалися вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та вчиненням інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводило до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі.

Основною метою діяльності вказаних терористичних організацій були насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, шляхом створення незаконних державних утворень «ДНР» та «ЛНР».

Вказані терористичні організації були стійкими, мали стабільний склад лідерів, які підтримували між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складалася з політичного та силового блоків; централізоване підпорядкування керівників і учасників політичного та силового блоків лідерам організацій; план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

На керівників блоків покладалися організація, керівництво та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, які входять до складу вказаних блоків. Керівники та учасники силових блоків забезпечували стійкість терористичних організацій шляхом чинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу, представники політичних блоків організовували збір та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичних організацій та осіб - прихильників їхньої діяльності, чим також забезпечували існування та функціонування вказаних терористичних організацій.

Так, на учасників політичних блоків, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладалися наступні обов`язки:

- створення так званих органів державної влади незаконних державних утворень «ДНР» і «ЛНР» та організація їх діяльності;

- видача так званих "нормативно-правових актів" від імені нелегітимних органів державної влади незаконних державних утворень «ДНР» і «ЛНР»;

- організація та проведення незаконних референдумів на території Донецької і Луганської областей про визнання суверенітетів незаконних державних утворень «ДНР» і «ЛНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР» з метою схилення їх до участі у вказаних терористичних організаціях та отримання підтримки власної протиправної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичних організацій та осіб - прихильників їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії між незаконними державними утвореннями «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка» та їхніми лідерами з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном, з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР» і «ЛНР» в позитивному світлі, дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам бойових блоків «ДНР» і «ЛНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «ДНР» і «ЛНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На учасників силових блоків, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладались наступні обов`язки:

- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «ДНР» і «ЛНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силових блоків «ДНР» і «ЛНР» та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької і Луганської областей;

- скоєння терористичних актів та диверсій на території України;

- захоплення та інше незаконне заволодіння зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконних референдумів на території Донецької і Луганської областей про визнання суверенітету незаконних державних утворень «ДНР» і «ЛНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- вчинення дій, спрямованих на унеможливлення проведення загальнодержавних і місцевих виборів на території Донецької і Луганської областей;

- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичних організацій.

Одним із основних завдань учасників «ДНР/ЛНР» були зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, утримування захопленої частини території Донецької і Луганської областей під своїм контролем, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення обстрілів, вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка» були стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), створеними з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до абзацу 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» вони були терористичними організаціями.

Координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснювалися окремими громадянами України, лояльно налаштованими до ідей та діяльності «ДНР» і «ЛНР», іноземними громадянами, а також окремими суб`єктами господарської діяльності.

З квітня 2014 року по лютий 2022 року учасниками терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР», які реалізували спільний злочинний умисел щодо досягнення вищезазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема щодо визнання легітимності діяльності «ДНР» і «ЛНР» та влади їх керівників, здійснювалися захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької та Луганської областей, акти застосування збройної сили щодо військовослужбовців Збройних Сил України, співробітників правоохоронних органів України та іншим представників сил антитерористичної операції з метою протидії відновленню територіальної цілісності України та забезпеченню правопорядку, вчинялися інші злочини.

Як наслідок, під контролем представників терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР» опинилась частина території Донецької і Луганської областей, визначена постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування».

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». На підставі цього Указу на території Донецької і Луганської областей до 30.04.2018 проводилась антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності указаних терористичних організацій.

На підставі Указу Президента України № 116/2018 «Про затвердження рішення РНБО України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» та рішення першого заступника керівника АТЦ при СБ України (керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей) від 30 квітня 2018 року №33/1-4129 антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей 30 квітня 2018 року припинено.

Наказом Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України «Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» від 30.04.2018 оголошено про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей.

«ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями у численних зверненнях Верховної Ради України до міжнародного співтовариства, зокрема: у Заяві Верховної Ради України "Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України", схваленій Постановою Верховної Ради України № 1596-VII від 22.07.2014; у Заяві Верховної Ради України "Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму", схваленій Постановою Верховної Ради України № 1597-VII від 22.07.2014; у Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України № 106-VIII від 14.01.2015; у Зверненні Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України № 129-VІІІ від 27.01.2015; у Заяві Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленій Постановою Верховної Ради України № 145-VІІІ від 04.02.2015; у Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій Постановою Верховної Ради України № 337-VІІІ від 21.04.2015.

В ході досудового розслідуванні встановлено, що ОСОБА_3 , будучи членом терористичної організації «ЛНР», увійшов до силового блоку вказаної терористичної організації, а саме - до не передбаченого законами України збройного формування, 14-го батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке є структурним підрозділом терористичної організації «ЛНР», сформованим керівниками організації для насильницького підтримання незаконної влади на тимчасово окупованих територіях Луганської області, та має організаційну структуру військового типу, вчинивши тим самим участь у терористичній організації, а також організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації, за наступних обставин.

У травні 2014 року у ОСОБА_3 , який перебував у м. Одесі, з мотивів невдоволення діючою владою в Україні і її не сприйняття виник злочинний умисел, направлений на участь у терористичній організації «ЛНР», чинення у складі її не передбачених законом збройних формувань збройного опору силам антитерористичної операції, перешкоджання виконанню службових обов`язків військовослужбовцям Збройних Сил України і співробітникам правоохоронних органів, задіяним у проведенні антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей, з метою відокремлення регіонів Донецької та Луганської областей від України. При цьому, ОСОБА_3 усвідомлював той факт, що діяльність терористичної організації «ЛНР» і її незаконних збройних формувань є незаконною і спрямованою на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Також ОСОБА_3 усвідомлював, що він буде учасником незаконних збройних формувань силового блоку терористичної організації, і для досягнення спільної злочинної мети вказаної організації він у її складі буде чинити опір законним діям сил антитерористичної операції, направленим на припинення протиправної діяльності терористичної організації, тим самим своїми діями прийматиме участь в терористичній організації та сприятиме її діяльності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в травні 2014 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин автобусним сполученням виїхав з м. Одеси до Ростовської області Російської Федерації.

Перебуваючи на території Ростовської області Російської Федерації, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у травні 2014 року ОСОБА_3 за невстановлених обставин вступив з невстановленими досудовим розслідуванням особами - учасниками терористичної організації "ЛНР", які здійснювали вербування до її складу нових учасників, у злочинну змову, направлену на участь у вказаній терористичній організації, а саме у її не передбачених законом збройних формуваннях. Відповідно до досягнутої між ними домовленості, ОСОБА_3 мав пройти на території Ростовської області Російської Федерації спеціальну бойову (військову) підготовку, після чого прибути на територію Луганської області, окуповану терористичної організацією "ЛНР", та вступити до одного з незаконних збройних формувань цієї терористичної організації.

У цей же період часу, в травні 2014 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Ростовської області Російської Федерації, реалізуючи свої злочинні наміри, виконання вказівок окремих невстановлених осіб - учасників терористичної організації «ЛНР», діючи за попередньою змовою з ними, прибув до невстановленого військового учбового центру, розташованого у Ростовській області Російської Федерації, у невстановленому досудовим розслідуванням місці. Надалі, у період протягом травня - початку червня 2014 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному військовому учбовому центрі, під керівництвом невстановлених осіб - інструкторів з бойової підготовки - разом з іншими невстановленими особами пройшов спеціальну бойову (військову) підготовку, в ході якої отримав навички та знання володіння зброєю та ведення бойових дій, з метою подальшого використання отриманих навичок для реалізації своїх злочинних намірів участі у терористичній організації "ЛНР", у складі її незаконних збройних формувань, проти сил антитерористичної операції на тимчасово окупованій вказаною терористичною організацією території Луганської області.

Приблизно на початку червня 2014 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені), після проходження спеціальної бойової (військової) підготовки, ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин виїхав із вищевказаного військового учбового центру, розташованого на території Ростовської області Російської Федерації, на територію Луганської області, тимчасово окуповану терористичною організацією "ЛНР", перетнув неконтрольовану частину державного кордону України з Російською Федерацією у пункті пропуску, розташованому у смт. Ізварине Луганської області), без проходження прикордонного та митного контролю та прибув до м. Лисичанськ Луганської області, яке знаходилось під контролем терористичної організації "ЛНР", з метою вступу до вказаної терористичної організації, а саме - до не передбаченого законом збройного формування, 14-го батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та подальшої участі у його складі у збройному конфлікті на боці вказаної терористичної організації проти сил антитерористичної операції.

У подальшому, перебуваючи у м. Лисичанську Луганської області, на тимчасово окупованій терористичною організацією "ЛНР" території Луганської області, не контрольованій органами державної влади України, ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел на участь в терористичній організації і сприяння її діяльності, переслідуючи протиправну мету насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміни меж території і державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, шляхом створення на території України нових незаконних державних утворень «ДНР», «ЛНР», «Новоросії», тощо, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення громадської безпеки від проявів тероризму, переслідуючи мету збройного опору силам антитерористичної операції, вступив до складу незаконного збройного формування терористичної організації "ЛНР" - 14-го батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », створеного у квітні 2014 року, дислокованого в м. Лисичанську Луганської області, тим самим став членом силового блоку вказаної терористичної організації. При цьому ОСОБА_3 усвідомлював той факт, що діяльність вказаного не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ЛНР» буде незаконною і спрямованою на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України. Також ОСОБА_3 усвідомлював, що він буде учасником силового блоку терористичної організації "ЛНР" і для досягнення спільної злочинної мети, перебуваючи у її складі, буде з застосуванням зброї чинити опір законним діям сил антитерористичної операції, направленим на припинення її протиправної діяльності, тим самим своїми діями прийматиме участь в терористичній організації та сприятиме її діяльності.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, протягом червня-липня 2014 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_3 , перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування терористичної організації "ЛНР" - 14-го батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на виконання злочинних наказів та розпоряджень його керівника - громадянина України ОСОБА_8 , та інших невстановлених осіб - командирів зазначеного незаконного збройного формування, будучи призначеним ними і обіймаючи посаду командира відділення НОМЕР_1 батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи умисно, безпосередньо, із застосуванням невстановленої вогнепальної зброї, виконував покладені на нього і підконтрольний йому особовий склад завдання, а саме: здійснення збройного опору законним діянням сил антитерористичної операції, застосування зброї по особовому складу, військовій техніці і фортифікаційним спорудам сил антитерористичної операції, з метою утримання м. Лисичанськ Луганської області під контролем терористичної організації «ЛНР» та подальшого захоплення населених пунктів, будівель та інших об`єктів на території Луганської області. При цьому ОСОБА_3 самостійно обрав і використовував позивний (умовне найменування для цілей взаємодії в оперативно-бойовій обстановці) «Санта».

У кінці липня 2014 року Збройні Сили України звільнили м. Лисичанськ Луганської області з-під контролю терористичної організації «ЛНР», внаслідок вказаних подій, командуванням підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було прийнято рішення про евакуацію майна та особового складу до м. Алчевська Луганської області. У зв`язку з цим ОСОБА_3 разом з підконтрольним йому особовим складом та іншими учасниками терористичної організації ЛНР - членами підрозділу «Призрак» - здійснив евакуацію майна, боєприпасів, військової техніки з місця своєї дислокації у АДРЕСА_3 .

В серпні 2014 року за наказом керівництва НОМЕР_1 батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 і підпорядкований йому особовий склад передислокувався і зайняв укріплені позиції в районі м. Голубівка (кол. назва - АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, протягом серпня 2014 року - лютого 2015 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_3 , перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування терористичної організації "ЛНР" - 14-го батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи умисно, безпосередньо, із застосуванням невстановленої вогнепальної зброї, виконував покладені керівництвом підрозділу на нього і підконтрольний йому особовий склад завдання, а саме: здійснення збройного опору законним діянням сил антитерористичної операції, застосування зброї по особовому складу, військовій техніці і фортифікаційним спорудам сил антитерористичної операції, з метою утримання м. Голубівка (кол. назва - АДРЕСА_3 під контролем терористичної організації «ЛНР» та подальшого захоплення населених пунктів, будівель та інших об`єктів на території Луганської області. Також під час виконання вказаних завдань ОСОБА_3 здійснював вербування добровольців для участі у терористичній організації "ЛНР".

Так, відповідно до доведеного ОСОБА_3 плану спільних злочинних дій, розробленого керівниками терористичної організації «ЛНР», на нього покладалось:

- ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України з метою унеможливлення припинення спільної злочинної діяльності терористичної організації «ЛНР»;

- участь у захопленні населених пунктів, будівель та інших об`єктів на території Донецької та Луганської областей;

- з метою унеможливлення припинення злочинної діяльності терористичної організації - спорудження і укріплення блок-постів, обладнання вогневих позицій та інших інженерних споруджень;

- охорона блок-постів терористичної організації та інших об`єктів, захоплених її учасниками на випадок спроб припинення їхньої злочинної діяльності співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України;

- у складі так званих «груп швидкого реагування» здійснення виїздів з метою перевірки інформації щодо переміщення українських військових формувань;

- участь у складі створених не передбачених законом збройних формувань, що є структурними елементами силового блоку терористичної організації «ЛНР»;

- ураження вогнем і знищення особового складу, позицій, сил і засобів антитерористичної операції;

- виконання інших вказівок керівників силового блоку терористичної організації "ЛНР".

Внаслідок успішного виконання покладених на нього завдань, керівництвом терористичної організації "ЛНР" ОСОБА_3 було призначено на посаду командира роти НОМЕР_1 батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України створення терористичної групи чи терористичної організації, за кваліфікуючою ознакою: участь у терористичній організації, організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації.

25.08.2023 ОСОБА_3 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 258-3 КК України.

25.08.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

26.08.2023 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком на 60 (шістдесят днів), до 23.10.2023.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Як вказано слідчим, станом на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися, що, згідно з ст. 177 та ст. 199 КПК України, є підставою для продовження відносно підозрюваного строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000388 від 05.10.2023 року було продовжено до 4 (чотирьох) місяців, а саме до 25.12.2023 року.

Беручи до уваги те, що зазначені вище обставини обґрунтовують неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження відносно підозрюваного строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечував, посилаючись на його необгрунтованість.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики не доведені, просили задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, розглянувши клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашні арешт, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

В рамках кримінального провадження за № 0000109 від 17.03.2023 року, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України створення терористичної групи чи терористичної організації, за кваліфікуючою ознакою: участь у терористичній організації, організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації.

25.08.2023 ОСОБА_3 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 258-3 КК України.

25.08.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

26.08.2023 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком на 60 (шістдесят днів), до 23.10.2023.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_3 обгрунтовується:

- повідомленням ГВ КР УСБУ в Одеській області № 65/1/1/5856 від 25.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення (рапортом уповноваженої особи № 65/1/1/5855 від 25.08.2023), згідно з якими викладено обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення;

- відповідями ГВ КР УСБУ в Одеській області на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України) № 65/1/1/5168 від 26.07.2023, № 65/1/1/5699 від 16.08.2023, згідно з якими викладено обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення;

- протоколами огляду від 26.07.2023, згідно з якими оглянуті наявні у відкритому доступі в мережі Інтернет фотографічні зображення ОСОБА_3 у період його участі у терористичній організації "ЛНР";

- висновком Одеського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/116-23/13318-ФП від 22.08.2023 за результатами проведення портретної експертизи, згідно з яким на попередньо оглянутих фотографічних зображеннях ОСОБА_3 за період його участі у терористичній організації "ЛНР", наявних в мережі Інтернет, дійсно зображений ОСОБА_3 ;

- розсекреченими у встановленому порядку протоколами про проведення негласної слідчої (розшукової) дії: від 09.08.2023, реєстр. № 65/1/1/5828т від 09.08.2023, розсекречено; від 16.08.2023, реєстр. № 65/1/1/5933т від 16.08.2023, розсекречено, згідно з якими зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення;

- показами свідка ОСОБА_9 - дружини ОСОБА_3 , в яких вона докладно виклала обставини вчинення ним кримінального правопорушення;

- іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000388 від 05.10.2023 року було продовжено до 4 (чотирьох) місяців, а саме до 25.12.2023 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, який карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Метою продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 є те, що він, перебуваючи на свободі, може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на території інших держав, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; проживанням в Одеському районі Одеської області - прикордонному регіоні поблизу державного кордону України з Республікою Молдовою;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені; тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені і не допитані;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується його мотивами неприйняття державності України, прихильності приєднання території України до Російської Федерації або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, підтримки збройної агресії російської федерації проти України, визнання її правомірною і сприяння їй.

На думку слідчого судді, станом на теперішній час не вбачається підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею не змінились та не зменшились.

ОСОБА_3 звинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, докази про вчинення підозрюваним злочину є вагомими, а тому наявність у підозрюваного сім`ї та житла не може запобігти встановленим ризикам.

Крім того, слідчий суддя критично відноситься до твердження захисника, що відсутність негативних характеристик щодо підозрюваного може запобігти заявленим стороною обвинувачення ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та про задоволення клопотання слідчого і відповідно продовження відносно підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 205, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000388 від 05.10.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, але в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 17.12.2023 року включно.

Розмір застави не визначати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошен ня.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1