Провадження №11-сс/801/24/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2023 року,

якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 15.11.2023.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала скарга ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 15.11.2023 року.

Скарга мотивована тим, що 15.11.2023 року заявником подано до Вінницької обласної прокуратури заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146, 121, 364 КК України.

Проте, вказана заява внесена до ЄРДР не була, що на думку заявника, є грубим порушенням вимог ст. 214 КПК України, тому просив зобов`язати уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за його заявою від 15.11.2023 року.

В судове засідання ОСОБА_7 не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду скарги повідомлявся завчасно та належним чином.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти скарги.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 15.11.2023 року.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_7 , в супереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки вказане повідомлення не відповідає вимогам ст.214 КПК України та ст.2 КК України, а тому слідчий суддя вважав, що дії прокурора були правомірними, та останнім зроблено правильний висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 .

Таким чином слідчий суддя прийшов до висновку, що невнесення відомостей до ЄРДР із заяв, які за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2023, так як вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного судового рішення він отримав лише 13.12.2023.

Також в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2023 року скасувати, та матеріали скарги скерувати до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам КПК України, є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що при розгляді слідчим суддею його скарги мало місце порушення його права бути присутнім в судовому засіданні, що є обов`язковим, давати свої заперечення, покази, заявляти відвід та клопотання, надавати суду свої пояснення.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2023 підтримав повністю, просив задовольнити, посилаючись на викладені в апеляційній скарзі доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання апелянта про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2023, а також заперечив щодо задоволення самої апеляційної скарги, посилаючись на їх безпідставність, вважаючи ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та самого заявника, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в частині клопотання щодо поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2023 підлягає до задоволення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч.3 зазначеної статті якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Зі змісту ч.1 ст.117 КПК України встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Встановлено, що 13.12.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2023 з клопотанням про поновлення строку та об`єктивними даними, які свідчать про наявність поважних причин для поновлення ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.

Також дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в частині оскарження ухвали слідчого судді від 23.11.2023, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 3 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування регламентований положеннями ст.306 КПК.

Встановлено, що розглядаючи скаргу ОСОБА_7 та приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги останнього, слідчий суддя, зокрема, послався на те, що ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду скарги повідомлявся завчасно та належним чином. Також слідчим суддею було надано оцінку змісту повідомлення (заяви) ОСОБА_7 від 15.11.2023 про вчинений злочин. Однак, матеріали судового провадження не містять даних про належне отримання повідомлення заявником про час та місце розгляду його скарги.

Тому апеляційний суд вважає, що слідчим суддею безпідставно не було враховано те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що у випадку неявки викликаних осіб слідчий суддя перевіряє своєчасність їх оповіщення про дату, час та місце розгляду скарги і розглядає питання про можливість прийняття рішення по скарзі за відсутності будь-кого з названих осіб.

За таких підстав колегія дійшла переконання, що слідчий суддя суду першої інстанції, розглядаючи по суті скаргу ОСОБА_7 без його участі, порушив загальні засади кримінального провадження, а саме: законність; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, тим самим позбавив заявника права на судовий захист своїх законних інтересів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді знайшли своє підтвердження, що зумовлюють її скасування.

Згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни або скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів враховуючи, що розгляд відповідної скарги згідно з вимогами ст.ст.306, 307 КПК України є прерогативою слідчого судді місцевого суду, приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати, а матеріали скарги ОСОБА_7 направити до Вінницького міського суду Вінницької області для вирішення питання про призначення нового судового розгляду у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

При новому розгляді слідчому судді суду першої інстанції необхідно врахувати наведене в судовому рішенні та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.117, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2023 року - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4