Справа № 343/1476/23
Провадження № 11-кп/4808/479/23
Категорія ч. 4 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000203 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 липня 2023 року, згідно з яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє: 20.04.2023 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 5 місяців, вирок не звернуто до виконання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даними вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Долинського районного суду від 20 квітня 2023 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, 2(два) місяці.

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Не погоджуючись із вироком, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить застосувати при призначенні йому покарання ст. 69 КК України. Обвинувачений вважає покарання занадто суворим. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що він учасник бойових дій з 2015 року, носій ВІЛ-інфекції/СНІД та гепатиту С. Зазначає, що судом при призначенні покарання не взяті до уваги вищевказані обставини.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.05.2023 № 3057- IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, 19.05.2023 близько 22:00 год., ОСОБА_7 проходив неподалік багатоквартирного будинку в АДРЕСА_2 , де побачив відчинені двері третього під`їзду, куди вирішив зайти. На першому поверсі біля сходової клітки побачив велосипед марки «СROSSER Spase».

В той час у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «СROSSER Spase» вартістю 3083 грн, що належить ОСОБА_10 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином довівши свій злочинний умисел до кінця, та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши збитків потерпілій на вказану суму.

В подальшому, 20.05.2023 близько 10:00 год., ОСОБА_7 проходив неподалік будинку культури в АДРЕСА_3 , де побачив малолітню потерпілу ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишила велосипед марки «СROSSER ТRINITI» у коридорі вказаного будинку культури, а сама зайшла далі у приміщення.

В той час у ОСОБА_7 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «СROSSER ТRINITI» вартістю 5767 грн, що належить ОСОБА_11 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином довівши свій злочинний умисел до кінця, та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши збитків потерпілій на вказану суму.

Потерпіла ОСОБА_10 , малолітня потерпіла ОСОБА_12 та її законний представник ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, заяв про розгляд апеляційних скарг за їх участю та про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не надходило.

Тому, оскільки згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України це не перешкоджає проведенню розгляду апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження за їх відсутності.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 просили змінити вирок та призначити більш м`яке покарання;

- прокурор вважає вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання законним та обґрунтованим, а тому просив його залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розгляд кримінального провадження проводився в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно фактичні обставини скоєного ОСОБА_7 , доведеність його вини та кваліфікація дій за статтею КК України, за якою він визнаний винуватим, у поданій апеляційній скарзі неоспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі посилається на невідповідність покарання, призначеного йому судом першої інстанції, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого у зв`язку з його явною несправедливістю через суворість, тому суду апеляційної інстанції перевіряє оскаржений вирок в цій частині.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частинами 1 та 2 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

За приписами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався вказаних вище вимог закону, та при визначенні ОСОБА_7 покарання було належним чином враховано обставини, зазначені апелянтом.

Суд першої інстанції, як і зазначено у вироку, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 82-83), зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 (а.с. 74), раніше неодноразово судимий, востаннє: 20.04.2023 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 5 місяців, вирок не звернуто до виконання (а.с.49-58,65-66,75-77), посередньо характеризується по місцю проживання, (а.с.73), за медичною допомогою до нарколога, психіатра консультативно-діагностичного центру КНП «Долинська БПЛ» - не звертався (а.с. 78-80).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції визнав щире каяття, визнання вини у вчиненому, активне сприяння розкриття злочину, та стан здоров`я ОСОБА_7 (а.с.88).

Обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції не встановив.

Суд першої інстанції взяв до уваги, що згідно з досудовою доповіддю провідного інспектора Калуського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» ОСОБА_14 від 11.07.2023 - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства - високий. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних крмінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 35-37).

При цьому колегія суддів враховує надані стороною захисту під час апеляційного розгляду відомості, а саме лист від 02 червня 2023 року №1154/ЧН-23 (а.с. 110) начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях А. Леся, з якої вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поступив в ДУ Івано-Франківська УВП №12 - 26 травня 2023 року. При поступленні оглянутий лікарями Івано-Франківської міської медичної частини №12, було проведено лабораторні та рентгенологічні обстеження. За результатами обстежень встановлено діагноз: В-20. Клінічна стадія II. Ангулярний хейліт. Хронічний гепатит С з мінімальною активністю. РПП внаслідок вживання психоактивних речовин. Вживання зі шкодою для здоров?я. Ув`язненому ОСОБА_7 відновлено АРТ з 02 червня 2023 року щоденно, безперервно за схемою TDF/3TC/DТG 300/300/50 мг. Стан здоров`я ув`язненого ОСОБА_7 на даний момент задовільний.

Згідно з довідки Військової частини НОМЕР_1 від 29 березня 2022 року №236 (а.с. 111) та військового квитка серія НОМЕР_2 (а.с. 112-113) вбачається, що солдат ОСОБА_7 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 (по мобілізації).

На думку колегії суддів надана стороною захисту вищевказана довідка та військовий квиток серії НОМЕР_2 , що підтверджує факт перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в Збройних силах України, не є підставою для подальшого зменшення покарання, оскільки воно призначено в межах мінімальної санкції статті КК України, та підстав для застосування ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що вироком Великоновосілківсього районного суду Донецької області від 2018 року (а.с. 49-53) обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослудбовцем), та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у вигляді позбавленні волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці .

На думку суду апеляційної інстанції, з огляду на наведене, враховуючи ступінь тяжкості, обставини цього злочину, його наслідки, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують відповідальність, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в мінімальних межах санкції інкримінованої статті, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим та необхідними для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Як під час розгляду провадження в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для висновку про можливість призначення ОСОБА_7 із застосуванням ст. 69 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що виходячи із конкретних обставин та тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання інших обставин по кримінальному провадженню, призначене обвинуваченому покарання відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання згідно з ст. ст. 50, 65 КК України.

Саме таке покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та є справедливим.

Більш м`яке покарання, про призначення якого просить обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 , не відповідатиме ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, не буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5