Провадження № 1-кс/643/1352/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню за № 0003671 від 21.10.2023, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Овідіополь, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні маючого неповнолітнього сина, 2019 року народження, офіційно працевлаштованого ПП «Грант буд сервіс» майстром, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0003671 від 21.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 21.10.2023 приблизно о 09 год. 00 хв. точний час в ході досудового розслідування не встановлений, в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 26 липня 2023 №452/2023 терміном на 90 діб, проїжджав біля точки обміну валют, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . У цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, поєднаний із проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відмичкою відкрив вхідні двері та проник у приміщення обміну валют розташованої на першому поверсі буд. АДРЕСА_3 та перебуваючи у вказаному приміщенні, таємно викрав грошові кошти в сумі 121910 грн., 2,479 доларів США, 1,990 євро, 100 злотих, 200 фунтів стерлінгів. Після чого ОСОБА_6 з вище вказаним майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду, на загальну суму 298948 гривень 58 копійок.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення та вчинена в умовах воєнного стану.

22.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий в клопотанні, посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину проти власності, вказав, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3, 4 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин проти власності та у разі визнання його винуватим з урахуванням суворості покарання, що передбачається за інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, а саме спонукати шляхом психологічного тиску та погроз до зміни свідчень чи відмови від дачі свідчень, наданих раніше слідчому в ході досудового розслідування, що в подальшому зашкодить проведенню повного, всебічного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування, встановленню істини по справі, оскільки показання свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою та з метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб із визначенням розміру застави 115 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, вказаному у клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що підозра обґрунтована, вину визнає повністю, у скоєному щиро розкаюється. Вказав, що пішов на вчинення злочину, щоб вирішити свої матеріальні проблеми. В задоволенні клопотання слідчого просив відмовити та обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, щоб він міг працювати і відшкодувати шкоду, заподіяну потерпілому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, вказав, що підозра необґрунтована. Вважає, що в діях його підзахисного вбачається кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України, а не за ч.4 ст.185 КК України. Зазначив, що ризики не доведені, оскільки його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи, співпрацює зі слідством, має постійне місце мешкання. Просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

22.10.2023 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується наступними доказами: заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 21.10.2023; протоколом огляду місця події від 21.10.2023; протоколом затримання ОСОБА_6 від 21.10.2023; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 від 21.10.2023; протоколом огляду автомобіля «Mercedes-Benz» д/н НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.10.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 21.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.10.2023; протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2023 за участю свідка ОСОБА_7 ; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 22.10.2023.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Слідчий суддя також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 корисливого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у скоєнні цього кримінального правопорушення, наявність ризиків, дійшов висновку, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, спричиненої шкоди потерпілому та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава в розмірах, визначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, тому відповідно до ч.5 ст.182 КПК України призначає заставу в розмірі 115 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 308 660 грн. (2684 х 115 = 308 660 грн).

Керуючись ст.ст.2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 18.08 години 21.10.2023.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 18.08 години 19.12.2023.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 308 660 (триста вісім тисяч шістсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2023 у справі № 643/11251/23 (провадження 1-кс/643/1352/23) стосовно ОСОБА_6 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____» ______2023 року ________________________________________