ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2023 року в кримінальному провадженні №0000115 від 20.04.2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дарабани, Хотинського району, Чернівецької області, маючого середню-спеціальну освіту, одруженого, працюючого в Хотинській міській раді Чернівецької області на посаді підсобного робітника, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку районного суду ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним та обмежено придатним до військової служби, у відповідності до вимог Наказу Міністерства Оборони України № 402 від 14.08.2008 року «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»,

ЄУНСС: 724/1180/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-кп/822/417/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

приймається та проходить військову службу, у визначених зазначеним положенням родах військ, частинах підрозділах, перебуваючи 11.04.2023 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, отримав повістку про прибуття на 15 год., 14.04.2023 року, для відправки у війська.

В подальшому, діючи умисно, без поважних на те причин, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 за № 2232 - XII, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за № 3543 - XII, будучи належним чином оповіщеним про прибуття та не маючи правових підстав на відстрочку від призову, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як на дату вказану в повістці так і в подальшому, у результаті чого ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він не погоджується із прийнятим рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що він офіційно працевлаштований в Хотинській міській раді на посаді підсобного робітника, а тому відповідно до п. 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» він викликається до РТЦК та СП через керівника шляхом надсилання розпорядження.

Вказує, що поважною причиною того, що він не прийшов до РТЦК та СП на 15:00 год. 14.04.2023 року є його перебування на робочому місці за вказівкою керівництва міської ради, що підтверджується матеріалами справи.

Стверджує, що працівники ТЦК діяли у порушення вказаного Порядку, оскільки він був затриманий на вулиці і доставлений до РТЦК та СП після чого супроводжений на військово-лікарську комісію без належного з`ясування всіх обставин.

Зазначає, що під час ухвалення вироку не взято до уваги інтереси Хотинської міської ради, як органу місцевого самоврядування і роботодавця, оскільки його притягнення до кримінальної відповідальності прямо впливає на виробничі процеси.

Вважає, що зміни до ст. 336 КК України від 30 березня 2021 року за №1357-IX вносились з порушенням вимог ст. 3 КК України, оскільки зміни до ст. 336 КК України вносились не виключно законам про внесення змін до цього Кодексу, а законом, який вносив зміни і до інших кодексів.

Вказує, що до повноважень ТЦК та СП не входить примусове комплектування ЗСУ військовослужбовцями, а лише комплектування за контрактом, трудовим договором, що має бути вольовим рішенням такої особи.

Просить виправдати його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та закрити кримінальне провадження.

На вказану апеляційну скаргу надійшло заперечення прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_9 , в якому прокурор вважає, що подана апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Вказує, що дії ОСОБА_6 щодо прибуття до ТЦК та СП м. Хотин є добровільними, а дії працівників РТЦК та СП щодо вручення повістки про мобілізацію є законними.

Зазначає, що факт працевлаштування ОСОБА_6 на посаді різноробочого Хотинської міської ради та перебування його на робочому місці 14.04.2023 року не є поважною причиною для звільнення його від обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Стверджує, що не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги, що мобілізація ОСОБА_6 прямо впливає на виробничі процеси Хотинської міської ради, оскільки в такому разі підприємство мало б здійснити бронювання ОСОБА_6 .

Просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок районного суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які частково підтримали подану апеляційну скаргу, а саме в частині надмірної суворості призначеного покарання, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, надавши учасникам кримінального провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, що передбачає його оцінку відповідності нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що даних вимог закону районним судом було дотримано.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та правильність кваліфікації його дій за даною нормою кримінального закону судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України підтверджується письмовими доказам, показами свідків та частково показами самого обвинуваченого.

Допитаний районним судом свідок ОСОБА_10 , показав, що він працює на посаді виконуючого обов`язків начальника відділу обліку, мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 , 11.04.2023 року на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_5 проводилися широкомасштабні заходи щодо виявлення військовозобов`язаних осіб, які ухиляються від виконання військового обов`язку. Під час таких заходів було виявлено військовозобов`язаного ОСОБА_6 та запропоновано йому прибути до РТЦК для уточнення облікових даних та стану здоров`я. У РТЦК уточнили його облікові дані, у відповідності до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підстав для відстрочки у нього не було, а тому його скерували на військово-лікарську комісію, після проходження якої ОСОБА_6 визнано обмежено придатним до військової служби у воєнний час, у зв`язку із чим ОСОБА_11 було вручено повістку про прибуття на 15-00 годину 14.04.2023 року для відправки у війська. ОСОБА_6 , без поважних причин, не з`явився до РТЦК, після чого матеріали були скеровані у правоохоронні органи.

Допитаний районним судом свідок ОСОБА_12 показав, що він працює на посаді головного спеціаліста відділу обліку та мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 , та йому відомо, що 11.04.2023 року громадянин ОСОБА_6 був направлений на військово-лікарську комісію, після проходження якої ОСОБА_6 визнано обмежено придатним до військової служби у воєнний час, ОСОБА_11 було вручено повістку на відправку у військову частину НОМЕР_1 на 14.04.2023 року на 15-00 годину. ОСОБА_6 не прибув та поважності причини не повідомив.

Допитаний в районному суді свідок ОСОБА_13 , показав, що він працює на посаді лікаря-терапевта КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та є членом ВЛК та заступником його голови. Зазначив, що ОСОБА_6 проходив військово-лікарську комісію, де було визнано його обмежено придатним.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань даних свідків. У зв`язку з цим, підстав вважати, що вказані свідки оговорюють обвинуваченого, враховуючи їх безсторонність, у колегії суддів не має. Більше того, вказані твердження повністю узгоджуються з дослідженими місцевим судом доказами у їх сукупності та стороною захисту не спростовані.

Згідно відповіді № 1081 від 29.05.2023 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_6 з 17.04.2002 року перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_7 , підстави для надання відстрочки ОСОБА_11 були відсутні, та не надавалась (а.с.48).

Згідно направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності військовозобов`язаного до військової служби №395 від 11.04.2023 року ОСОБА_6 того ж дня було направлено на медичний огляд для визначення ступеню придатності (а.с. 47 зворот).

Згідно копії картки обстеження та медичного огляду №331 військовозобов`язаний ОСОБА_6 за результатами військово-лікарської комісії визнаний обмежено придатним до військової служби (а.с. 46-47).

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 331 від 11.04.2023 року, комісія ВЛК визнала ОСОБА_6 обмежено придатним до військової служби на підставі статті 49 А (а.с.51).

Відповідно до розписки від 11.04.2023 року про отримання повістки, вбачається, що 11.04.2023 року об 11:00 год. ОСОБА_6 особисто отримав повістку на прибуття на 15:00 год. 14.04.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки у війська (команда № НОМЕР_2 ) (а.с.49).

Згідно аркуша доведення ОСОБА_6 був ознайомлений із кримінальною відповідальністю за ухилення від призову, передбачену ст. 336 КК України, що підтвердив власноруч зробленим підписом.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Апеляційним судом ретельно перевірено доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлено на ступне.

Обвинувачений ОСОБА_6 у поданій апеляційні скарзі посилається на поважність неявки по повістці, а саме на те, що 14.04.2023 року перебував на робочому місці в Хотинській міській раді.

Чинним законодавством встановлено ряд поважних причин, за яких громадяни України можуть не з`явитися до ТЦК, за наявності підтверджуючих документів, а саме: смерть близького родича, хвороба або необхідність догляду за хворими близькими родичами, здійснення стосовно військовозобов`язаного чи резервіста кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття, потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову і стала перешкодою своєчасному прибуттю.

Даних про такі обставини не надано ОСОБА_6 під час досудового розслідування, та під час судового розгляду у районному та апеляційному суді.

Така причина як перебування на робочому місці, не є поважною у розмінні вимог закону та не звільняла ОСОБА_6 від обов`язку з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на дату вказану в повістці.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо негативного впливу його мобілізації на виробничі процеси Хотинської міської ради є безпідставними, оскільки Хотинська міська рада у разі необхідності забезпечення функціональності могла здійснити бронювання ОСОБА_6 .

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на затримання працівниками ТЦК та супроводження на лікарську комісію без належного з`ясування обставин є непідтвердженим, оскільки у матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_6 чи його захисник звертались із скаргами на дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доводи апелянта, що повістка ОСОБА_11 може бути вручена виключено через керівника за місцем його роботи у Хотинській міській раді є безпідставним, оскільки працівники ТЦК та СП уповноважені як самостійно здійснювати оповіщення громадян так і залучення державних органів чи підприємств.

В даному випадку працівники територіального центру, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснили оповіщення ОСОБА_11 , який знаходився поза межами свого робочого місця, про виклик за розпорядженням їх керівника.

Посилання апелянта на незаконність внесення змін до ст. 336 КК України є безпідставним, суд у даному випадку є правозастосовчим органом та не може надавати оцінку процедурі внесення змін до кримінального кодексу в контексті притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, застосовує чинну норму матеріального закону.

Апеляційний суд погоджується також із призначеним ОСОБА_11 покаранням, оскільки воно відповідає тяжкості скоєного злочину, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Районним судом належним чином враховано відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого та досудову доповідь органу пробації.

Оскільки немає обставин, які пом`якшують покарання чи істотно звужують тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, районний суд обґрунтовано не застосував при призначенні покарання вимоги ст.ст. 69, 75 КК України.

Відтак доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються правильними висновками районного суду.

Вирок районного суду щодо ОСОБА_6 є належно мотивованим, обґрунтованим, законним, а тому відсутні правові підстави для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 вересня 2023 щодо ОСОБА_6 за ст. 336 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_3

[підпис] ОСОБА_2

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

17.11.2023 року

(дата засвідчення копії)