Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3867/23
номер провадження 1-кп/695/206/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строків запобіжних заходів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000342 від 20.12.2022 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

у провадженні Золотоніського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив продовжити строк запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з підстав, вказаних у письмових клопотаннях, які надав у судовому засіданні для приєднання до матеріалів справи.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечували з приводу задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Просили зменшити розмір застави до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у зв`язку з тим, що обвинувачений не працює, здійснює догляд за хворою бабусею.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечували з приводу задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Просили зменшити розмір застави, оскільки така сума застави для обвинуваченого є непомірною. На думку сторони захисту саме застава у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Інші учасники кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні не заперечували з приводу задоволення клопотань прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 26.07.2001 року у справі № 33977/97 «Іллійков проти Болгарії» у п. 81 зазначив, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є одним із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

Суд при вирішенні клопотання погоджується з прокурором, що ризики, встановлені під час обрання запобіжних заходів, є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжних заходів обраних обвинуваченим на більш м`який, оскільки саме обрані запобіжні заходи забезпечують їх належну процесуальну поведінку.

При цьому суд бере до уваги, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, також враховує і суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, суворість можливого призначеного покарання та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі зміни обраних щодо них запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачені не працевлаштовані, не мають законного систематичного джерела доходу, притягувалися до кримінальної відповідальності, не мають міцних соціальних зв`язків. Також суд враховує, що стан здоров`я обвинувачених не перешкоджає утриманню під вартою.

Вказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинувачених під вартою та є достатніми та вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.

Щодо розміру застави, яку просить прокурор встановити у клопотаннях про продовження строків запобіжних заходів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В цій же частині ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, майнового становища особи, що вносить заставу.

Межі розміру застави залежать, зокрема, і від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, за якими обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відносяться до тяжких злочинів.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. При цьому, сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави і прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п. п. 78-80).

Суд не в праві визначити розмір застави, який завідомо не може бути сплачений підозрюваним через його майновий стан.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Одночасно, стороною обвинувачення в судовому засіданні не надані заперечення проти клопотань про зменшення розміру застави.

Виходячи із вимоги КПК України щодо необхідності при визначенні розміру застави врахування майнового та сімейного стану обвинувачених, інших даних про їх осіб, суд вважає, що застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн., буде обгрунтованою та такий розмір є достатньою мірою для того, щоб гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Отже, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягають до часткового задоволення, а тому продовжує обвинуваченим термін тримання під вартою з визначенням застави у розмірі розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн..

Керуючись ст. ст. 176, 178, 183, 314-316, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строків запобіжних заходів задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 01.04.2024.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_10 заставу в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування в будь-якій формі зі свідками, потерпілими, іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0000342, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій.

Визначити двохмісячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів до 01.04.2024.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_9 заставу в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування в будь-якій формі зі свідками, потерпілими, іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0000342, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій.

Визначити двохмісячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до вимог ст. 182 КПК України, в разі невиконання покладених на них обов`язків, застава буде внесена в дохід держави та зарахована до Державного бюджету України.

В іншій частині клопотань прокурора про продовження строків запобіжних заходів відмовити.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено та складено о 08.00 год. 06.02.2024.

Суддя: ОСОБА_1