Справа № 715/5/24
Провадження № 1-кп/715/54/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2024 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому в кримінальному провадженні №0004554 за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимий: 1) 16 березня 2016 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч. 1 ст.185 КК України, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.; 2) 14 листопада 2016 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч. 2 ст.185 КК України, призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 3) 07 квітня 2017 року вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці за ст.71, ст. ч. 2 ст.289 КК України, призначено покарання у виді 5 років та 1 місяця позбавлення волі; 4) 16 грудня 2020 року вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, призначено покарання у виді 3 років та 6 місяця позбавлення волі; 5) 20 липня 2023 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч. 1 ст.125 КК України, призначено покарання у виді 1 року та 6 місяців виправних робіт, за ч.2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Глибоцького районного суду перебуває вказане кримінальне провадження. Встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 29.11.2023 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 січня 2024 року, з можливістю внесення застави в сумі 212 720 гривень.

Під час судового засідання прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів. В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався на те, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому вказував на те, що існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили суд застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Нормами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому є реальні підстави вважати, що враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому він можє переховуватися від суду.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Відсутність міцних соціальних зав`язків обвинуваченого ОСОБА_4 , який не працює, не має стабільного доходу, також можуть вказувати на те, що перебуваючи на волі з метою уникнення від покарання може переховуватись від суду.

Також на думку суду, існують ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків.

Щодо наявності ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає доведеним його щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому має не зняту та непогашену судимість, в тому числі і за ч. 2 ст. 289 КК України.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені раніше ризики не зменшилися, зважаючи на характер вчинення кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , суд вважає, що застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить в повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть змоги запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а також не дасть можливості досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

При цьому суд не погоджується з посиланням сторони захисту про зменшення ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу обвинуваченому.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 176-178, 183, 184, 194, 199, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном до 21 березня 2024 року.

Розмір застави, яка може бути внесена становить 212 720 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21 березня 2024 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Глибоцький районний суд Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу для виконання направити начальнику Чернівецької установи виконання покарань №33.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1