Справа № 147/521/23
Провадження № 1-кп/147/62/23
ВИРОК

іменем України

20 листопада 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000078 від 07.03.2016 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 13.08.2013 Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

за ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою домовились про вчинення крадіжки за наступних обставин. 04 березня 2016 року близько 20.00 год. з метою вчинення крадіжки в нежитлових будинках, які знаходяться в АДРЕСА_1 під час розмови особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домовились вчинити крадіжку металобрухту з вище вказаних нежитлових домогосподарств. З метою реалізації свого злочинного умислу особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, з метою вчинення кримінального правопорушення, підійшли до території неогороджених домогосподарств, які належать ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В подальшому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до вхідних дверей в приміщення літньої кухні, яке належить ОСОБА_8 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, рукою смикнув за металевий навісний замок, який з легкістю відкрився і таким чином особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли в середину приміщення, де виявили та винесли по черзі одну металеву важку борону загальною вагою 40 кг, два металеві газові балони загальною вагою 44 кг та металеву плиту з груби загальною вагою 35 кг. Викрадені речі особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перенесли на територію колишньої ферми та заховали в бур`янах. В подальшому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, залишився на вулиці, спостерігали, щоб ніхто на надійшов та не помітив їх, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в цей час розбили віконну шибку та проникли до нежитлового будинку, що належить ОСОБА_8 , звідки з двох спальних кімнат викрали дві металевих плити на груби загальною вагою 70 кг, які подали через вікно особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, після чого особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, відніс та заховав викрадений металобрухт у бур`янах на фермі. Вартість викраденого металобрухту становить 453 грн. 60 коп. з розрахунку вартості 1 кг брухту чорних металів 2 грн. 40 коп. станом на момент вчинення крадіжки. В подальшому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились викраденим металобрухтом на власний розсуд, а саме продали викрадене майно, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 453 грн. 60 коп.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою, 04 березня 2016 року близько 20.20 год. з метою вчинення крадіжки з нежитлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 в одному будинку разом із ОСОБА_9 , що належить ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки металобрухту умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, з метою вчинення кримінального правопорушення знаходячись біля двохквартирного, одноповерхового будинку, біля квартири, що належить ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розбивши вікно проникли в середину приміщення, а особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження залишився на вулиці спостерігати, щоб ніхто не надійшов. В приміщенні нежитлового будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у двох спальних кімнатах виявили, пошкодили, а саме зламати на шматки та викрали три металеві плити з груби загальною вагою 105 кг та винесли до вхідних дверей в будинок, після чого з середини відчинили двері та гукнули особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, який в свою чергу підійшов до дверей та разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винесли металобрухт на територію колишньої ферми та заховали в бур`янах, де вже був викрадений металобрухт з будинку ОСОБА_8 . Вартість викраденого металобрухту становить 252,00 грн. з розрахунку вартості 1 кг брухту чорних металів 2 грн. 40 коп. станом на момент вчинення крадіжки. Після цього, на місце події прибув ОСОБА_10 на коні з гужовою повозкою, якому не було відомо про злочинні дії учасників злочину і участі у вчиненні злочину не приймав. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завантажили викрадений металобрухт на гужову повозку. В подальшому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились викраденим металобрухтом на власний розсуд, а саме продали викрадене майно, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 252,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав в інкримінованих йому діях, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання пояснень. Також зазначив, що у вчиненому кається.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в інкримінованих йому діях, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання пояснень. Також зазначив, що у вчиненому кається.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованих їм злочинах доведена повністю матеріалами кримінального провадження, які були зібрані під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні. Вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні була доведена в повному обсязі, зокрема: заявою потерпілого ОСОБА_8 , заявою потерпілого ОСОБА_7 , витягом з ЄРДР, протоколами огляду місця події від 07.03.2016, довідкою про вартість 1 кілограма металобрухту станом на 04.03.2016 виданою СТ «Діброва», протоколом огляду місця події від 01.09.2016, протоколом огляду місця події від 02.09.2016, постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 07.09.2016, протоколом слідчого експерименту та додатками до нього, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 16.09.2016, показаннями свідків ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які надані в судовому зхасіданні. У зв`язку з чим просить визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі та з врахуванням посередньої характеристики за місцем проживання, позицією потерпілих, які просили не карати обвинуваченого суворо, визнання вини, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, вважає, що є підстави для застосування вимог ст. 75 КК України, а саме звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на останнього обов`язків визначених п.1, п.2. ч.1 ст. 76 КК України. Враховуючи те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, просить визнати його винним та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі і з врахуванням посередньої характеристики за місцем проживання, позицією потерпілих, які просили не карати обвинуваченого суворо, визнанням вини, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, вважає, що є підстави для застосування вимог ст. 75 КК України, а саме звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на останнього обов`язків визначених п.1, п.2. ч.1 ст. 76 КК України. Також зазначив, що цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експертів відсутні, речові докази відсутні. Крім цього просить запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити до вступу вироку в законну силу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що в ході розгляду справи дослідженні всі докази та кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України є правильною. Вважає, що обвинувачений не обрав правильний варіант поведінки в результаті чого вчинив злочин, проте під час розгляду справи останній не вчинив жодного правопорушення, що свідчить про його виправлення та усвідомлення вчиненого, а тому просить за ч.3 ст. 185 КК України призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком визначеним судом.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення:

показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 про те, що близько 8 років тому, точної дати не пам`ятає, приїхав додому в АДРЕСА_1 та при огляді будинку побачив відсутність на грубі в кухні двох плит. Територія навколо будинку була огороджена. Також, у приміщенні кімнати була відсутня плита та дверцята до груби. У будинку був пошкоджений навісний замок на вхідних дверях, вікно на веранді було пошкоджено. До зазначеного будинку він приїжджав один раз на тиждень, оскільки постійно проживав у іншому населеному пункті. Вага однієї плити, яку викрали, близько 20-25 кг, розміри близько 40x80, вони були встановлені на грубі приблизно 2010-2011 роках та придатні до використання. Також, у сусіда ОСОБА_8 було таким самим способом пошкоджено будинок. Тоді він зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про дану подію. ОСОБА_8 викликав поліцію. Територія домогосподарства огороджена парканом. Щодо крадіжки він відразу подумав на ОСОБА_5 , оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Після того, як працівники поліції встановили причетних до крадіжки осіб, то ОСОБА_4 приходив до нього та просив вибачення за скоєне, пропонував відшкодування шкоди, інші не підходили. Претензій ні до кого не має;

показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 про те, що навесні 2016 року орієнтовно у березні до нього зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що їх обікрали. На той час він проживав у с. Буди та декілька днів на тиждень приїжджав у с. Дубина працювати, оскільки там знаходиться город. Приїхавши в с. Дубина він побачив, що у вікнах було вибите скло. З будинку в нього пропала бензопила, один газовий балон з літньої кухні, сільськогосподарські запчастини до техніки, борони та ще три газові балони, які знаходились в кімнаті. Будинок був замкнений на внутрішній замок. У будинку є два входи, а саме вхідні двері закриті на замок, а інший вхід на засов зсередини. Також, в будинку була ще зірвана плита чавунна, яка складалась з 3 частин. Коли він прийшов проживати в той будинок, там вона уже була, почав проживати з 2001 року. Ваги плити він не знає, якщо все разом взяти, те що викрали, то це близько 40-50 кг. Також викрали металеві дверцята з груби. У будинку з коридора викрали бензопилу «Дружба» в робочому стані. В літній кухні була витягнута скоба, не було борін, запчастин до сільськогосподарської техніки також не було, а саме: до культиватора, сівалки та трактора, вага вказаного була більше 100 кг якщо разом взяти. Щодо викрадених балонів, то в одному балоні був газ, а три були пусті, вага одного балона близько 30 кг. Коли справа пішла до суду, то до нього підходила мати ОСОБА_15 , яка також є і сестрою ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 просив вибачення за скоєну крадіжку. Претензій ні до кого з обвинувачених не має;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 про те, що орієнтовно в березні 2016 року двоє невідомих осіб проходячи по вулиці повідомили, що мають металобрухт та запропонували їй купити. Зазначений металобрухт був у полімерному мішку білого кольору, у мішку були побиті частини плит. Дані люди зайшли на територію подвір`я та пропонували метал. На даний час вона не пам`ятає чи зважували метал, однак за зазначений металобрухт вона заплатила орієнтовно 100 грн. На даний час зазначених осіб вона не пам`ятає, але коли приходили працівники поліції, та показували їй фото, то вона їх впізнавала. Частину придбаного нею тоді металобрухту вилучили працівники поліції, а частину металобрухту вона використала по господарству. Загалом метал вона придбала лише один раз у зазначених чоловіків, більше після цього вона ні в кого не купувала метал;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 про те, що на початку березня 2016 року їхали 4 чи 5 невідомих йому осіб та зупинились біля домогосподарства, в якому він на той час проживав. Коли вони зупинились, то запропонували придбати металобрухт. Він оглянув та придбав 2 балони і борону. За вказане заплатив зазначеним особам 250 грн. Дані балони він забрав собі та залишив на подвір`ї, борону спробував використовувати на городі, однак вона була важка. На даний час не пам`ятає зазначених осіб, коли приходили працівники поліції, то вказував на хлопців, які продали йому вказані речі. Орієнтовно через 2 тижні після покупки приїхали працівники поліції та вилучили 2 балони, оскільки повідомили, що вони крадені, а борону він продав раніше особам ромської національності, оскільки її не зручно було використовувати у господарстві. Металобрухт він не скуповує, це був одиничний випадок;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 про те, що орієнтовно 7-8 років тому, точно він не пам`ятає, до нього прийшли працівники поліції та повідомили, що необхідно пройти до сусіда ОСОБА_7 . Зайшовши до приміщення будинку йому показали грубу, на якій була відсутня металева плита, яка саме, він на даний час не пам`ятає. Також він до цього перебував у гостях в ОСОБА_7 та раніше бачив на грубі зазначену плиту. Повідомив, що територія домогосподарства огороджена металевим парканом та парканом зі штахетів. До будинку вхід був обмежений, вікна та двері були цілі, на дверях був навісний замок. Будинок завжди був зачинений, на той час ніхто у ньому не проживав;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 про те, що гужовою повозкою він користується не досить часто, орієнтовно 1 раз на місяць. Навесні 2016 року він поїхав розчищати коня, оскільки його попрохав сусід ОСОБА_16 і якась ще жінка. Після цього, він поїхав додому і йому телефонував ОСОБА_5 та попросив під`їхати. Проїжджаючи біля садків в с. Дубина за хатами, що знаходяться біля тракторної бригади його зупинили ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та ще хтось, точно не пам`ятає біля них були мішки з металом. Він ( ОСОБА_14 ) запитав чи воно крадене, у свою чергу хлопці повідомили, що ні. Метал лежав на землі, біля будівель тракторної бригади. Вони виносили його і вантажили на повозку. Орієнтовно вони вантажили металобрухт близько пів години, він знаходився у білих поліетиленових мішках. Він ( ОСОБА_14 ) розумів, що всередині знаходиться металобрухт за формою мішків. Скільки саме мішків було він вже не пам`ятає, а також чи були металеві балони також вже не пам`ятає. Він ( ОСОБА_14 ) повідомив, що вивіз це все за село, на даний час вже не пам`ятає куди саме. За послуги вони йому дали пачку цигарок;

заявою ОСОБА_7 від 07.03.2016, в якій просить прийняти міри до невідомої йому осіби, яка в період з 02.03.2016 по 04.03.2016 скоїла крадіжку трьох чавунних плит на грубу з будинку, який йому належить за адресою: АДРЕСА_3 ;

протоколом огляду місця події слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 від 07.03.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_7 , відповідно до якого огляд розпочато об 11.00 год. та закінчено об 11.30 год. Оглядалося домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 . По домогосподарству відсутня будь-яка огорожа. На домогосподарстві розташоване приміщення гаражу та житлового будинку. Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні двохстворчасті двері обтягнуті матеріалом чорного кольору. Поряд з вхідними дверима наявне вікно, а саме пошкоджено - розбиті шибки вікна. В будинку обстановка неохайна притаманна нежитловому будинку. В будинку наявні декілька кімнат. В одній з кімнат, як пояснив присутній при огляді місця події потерпілий, знято дві металеві плити від груби та металеві дверцята. В іншій кімнаті також обстановка неохайна та з опалювальної груби знята металева плита. Під час проведення огляду місця події речі та предмети не вилучалися;

заявою ОСОБА_8 від 07.03.2016, в якій просить прийняти міри до невідомої йому осіби, яка в період з 27.02.2016 по 06.03.2016 скоїла крадіжку двох чавунних плит та груби, трьох газових балонів, бензопили «Дружба», борони, чорного металу з будинку, який належить йому за адресою: АДРЕСА_4 ;

протоколом огляду місця події слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 від 07.03.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_8 , відповідно до якого огляд розпочато о 12.10 год. та закінчено о 12.35 год. Оглядалося домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 . По домогосподарству відсутня будь-яка огорожа, прямо розташоване приміщення літньої кухні збудоване з цегли червоного кольору. Вхід до приміщення здійснюється через дерев`яні двері червоного кольору. Біля дверей на грунті землі виявлено навісний металевий замок, який пошкоджений. Як пояснив присутній при огляді місця події ОСОБА_8 із даного приміщення зникла металева плита і дверцята груби, два газових балони та запчаснини від сільськогосподарської техніки. Поряд з приміщенням кухні розташований житловий будинок одноповерховий прямокутної форми. Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні дверіобтягнуті шкірзамінником коричневого кольору. В будинку наявні декілька кімнат. В одній з кімнат наявна груба, на якій відсутні металеві плити та дверцята. Як пояснив ОСОБА_8 в іншій кімнаті знаходився газовий балон та бензопила «Дружба». Також в будинку із передньої сторони наявні декілька вікон, одне з яких розбите. Під час проведення огляду місця події вилучили металевий навісний замок;

довідкою, виданого головою СТ «Діброва» ОСОБА_18 про те, що станом на 04.03.2016 вартість одного кілограма брухту чорних металів становить 2 грн. 40 коп.;

протоколом огляду місця події слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 від 01.09.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_11 , відповідно до якого огляд розпочато о 10.35 год. та закінчено о 10.55 год. Оглядалася територія домогосподарства за адресою: АДРЕСА_5 . Територія домогосподарства зі сторони вулиці обгороджена металевим профільним парканом. Вхід здійснюється через металеві ворота, які на час огляду відчинені. Доріжка на подвір`ї викладена тротуарною плиткою, з лівої сторони, на подвір`ї розташований житловий будинок, прямо від воріт здійснюється прохід між парканом та приміщенням гаража до тильної сторони домоволодіння. З правої сторони по-під металеві сітку «рябицю», яка розділяє два сусідніх господарства знаходиться насип каміння, частини металобрухту, серед якого на землі біля каміння виявлено частини металевої плити до груби та дві круглих фаєрки до вказаної плити. В ході проведення огляду частини металевої плити та дві фаєрки вилучаються;

протоколом огляду місця події слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 від 02.09.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_12 , відповідно до якого огляд розпочато о 12.00 год. та закінчено о 12.30 год. Оглядалася територія домогосподарства за адресою: АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_12 . Територія домогосподарства зі сторони вулиці обгороджена шиферним парканом. Вхід здійснюється через металеву хвіртку та ворота, які на час огляду відчинені. З правої сторони на домогосподарстві розташований одноповерховий житловий будинок, за ним господарські приміщення, літня кухня з погребом. З лівої сторони розташований гараж. За приміщенням гаража виявлено два металеві газові балони. Один червоного кольору з написом «пропан», інший поржавілий балон. Із слів присутнього ОСОБА_12 відомо, що на початку весни поточного року він придбав вказані два балони для власних потреб у осіб, які йому невідомі, однак він може їх впізнати, оскільки він знає, що дані особи проживають в с. Дубина Верхівська. В ході проведення огляду два газові балони вилучаються;

протоколом проведення слідчого експерименту слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 від 15.09.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно до якого місцем проведення слічого експерименту є територія двох домогосподарств за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відповідно. Перед проведенням слідчого експерименту ОСОБА_8 та ОСОБА_7 надали добровільну згоду на його проведення. Підозрювані ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 провели та показали, як вони підійшли до території домогосподарства ОСОБА_8 , де проникли в приміщення літньої кухні та викрали вироби з металу, а саме: балони, борони та пічну плитку з груби. Потім показали, яким чином проникли в приміщення житлового будинку, звідки викрали плити з груби та різноманітний чорний метал. В подальшому підозрювані показали, яким чином підійшли до будинку ОСОБА_7 та як проникли в нежитловий будинок. В будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, яким чином та звідки викрали плити з груби і як винесли з будинку. В подальшому підозрювані ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 показали шлях та вказали на місцевість, де вони залишили викрадений металобрухт;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 від 16.09.2016 та довідкою до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_12 повідомив, що в перших числах березня 2016 року він придбав для власних потреб два газових балони та одну важку металеву борону у невідомого чоловіка. Вказаний свідок заявив, що впізнає особу, зображену на фотознімку №3 - ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_12 повідомив, що на фотознімку зображений невідомий йому чоловік, у якого він придбав два газових балони та одну важку металеву борону;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 від 16.09.2016 та довідкою до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_11 повідомила, що в перших числах березня 2016 року вона придбала для власних потреб частини металевої плити з груби у невідомого їй чоловіка. Вказаний свідок заявила, що впізнає особу зображену на фотознімку №1 - ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_11 повідомила, що на фотознімку зображений невідомий їй чоловік, у якого вона придбала частини металевої плити з груби;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 від 16.09.2016 та довідкою до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_12 повідомив, що в перших числах березня 2016 року він придбав для власних потреб два газових балони та одну важку металеву борону у невідомого чоловіка. Вказаний свідок заявив, що впізнає особу зображену на фотознімку №4 - ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_12 повідомив, що на фотознімку зображений невідомий йому чоловік, у якого він придбав два газових балони та одну важку металеву борону.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочинів, винуватість обвинувачених та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Пояснення потерпілих в судовому засіданні є послідовними, не суперечать дослідженим доказам і пов`язуються із іншими доказами в сукупності та не довіряти їм у суду немає підстав.

За змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих і інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим. Знання характеру цих взаємовідносин (нормальні, дружні, родинні, ворожі, неприязні, відсутні будь-які відносини, оскільки бачив (чув) вперше, тощо) дозволить дати правильну оцінку відповідних показань, висновків і процесуальних дій указаних осіб.

Суд бере до уваги показання вищевказаних свідків та надає віру, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, крім того свідки описали обставини, які входять в предмет доказування.

Також в судовму засіданні були допитані свідки ОСОБА_20 , яка пояснила, що знає ОСОБА_15 ще з дитинства, тому, що він навчався в школі-інтернаті, а вона була там секретарем. До неї навесні 2016 року приходив додому ОСОБА_15 , сказав, що йому потрібно їхати дододому, був з меншим братом, тому потрібні гроші. Приніс щось в мішку, побите кусками метал, сказав, що сам назбирав десь, і це буде як залог, та вона дала йому десь 50 грн. не більше. Щодо подій з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вона не знає нічого, і лише від слідчих дізналася про крадіжки.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні надав покази про те, що проживає близько 700 метрів від ОСОБА_8 . Про крадіжку довідався від самого ОСОБА_8 , коли той на зупинці попросив його піти і розписатись у протоколі, на що він погодився та підписав. Сам будинок ОСОБА_8 частково не огороджений, з вулиці вхід вільний до будинку.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є його рідним дядьком (рідним братом його мами), що підтвердив й сам обвинувачений ОСОБА_5 .

Отже, суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 надані ними в судовому засіданні, оскільки такі не підтверджують обставин справи, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.1 ст. 240 КПК України метою слідчого експерименту є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду у справі №740/3597/17 від 14.09.2020, суд вказав, що нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь підозрюваного у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч.2 ст. 84 та п.3 ч.2 ст. 99 КПК є документом. Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч.1 ст. 95 КПК, у системному зв`язку із ч.2 ст. 84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту. При проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного, обвинуваченого не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч.4 ст. 95 КПК, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Таким чином, спираючись на зміст кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 23, 84, 95, 99, 103-105, 240 КПК, Об`єднана палата відзначає, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК. За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо. Отже, буквальне тлумачення змісту ст. 23 КПК у системному зв`язку з нормами, викладеними в статтях 83, 84, 93, 95, 240 цього Кодексу, з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст. 9 КПК) не містить підстав для висновку про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту за умови дотримання судами України законодавчо визначеного порядку проведення такої слідчої дії з огляду на критерії ЄСПЛ щодо забезпечення справедливості кримінального провадження в цілому, що по своїй суті є проходженням «тесту допустимості показань у широкому змісті цього поняття». Норми чинного кримінального процесуального закону щодо оцінки судом протоколу слідчого експерименту як окремого процесуального джерела доказів у провадженні узгоджуються з критеріями, застосованими ЄСПЛ для оцінки справедливості судового розгляду в цілому. Легітимна мета слідчого експерименту за безпосередньою участю підозрюваного, обвинуваченого у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань забезпечується дотриманням процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та встановленого порядку його проведення. Таким чином, відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК.

Винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_19 від 15.09.2016 з фототаблицею до нього, за участі потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 їх захисників і в присутності понятих, досліджених в судовому засіданні, оскільки слідчий експеримент проводився з метою перевірки та уточнення відомостей, які повідомили підозрювані на місцях подій. Суд визнає його належним та допустимим доказом в даному кримінальному провадженні. Вказаний протокол та фототаблиця до нього складені уповноваженою на те особою. Зауважень та доповнень від учасників процесуальної дії не надходило.

Суд визнає належними та допустимими доказами протоколи огляду місць подій від 07.03.2016, від 01.09.2016 та від 02.09.2016 з фототаблицями до них, протоколи пред`явлення особи для впізнання від 16.09.2016, заяви потерпілих, довідку про вартість металобрухту, оскільки такі складено уповноваженими на те особами та в сукупності з іншими доказами підтверджують обставини, які входять в предмет доказування в даному кримінальному провадженні.

У постанові Верховного Суду у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020, суд вказав, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

А відтак, витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000078 від 07.03.2016, №0000079 від 07.03.2016 суд вважає електронною базою даних, а не процесуальним джерелом доказів.

За змістом ст. 8 Конституції України в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи.

Розглядаючи кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Правова природа кваліфікації злочинів пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування у визначений кримінальним процесуальним законом спосіб двох важливих обставин: 1) факту вчинення суб`єктом злочину суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.

За частиною третьою статті 185 КК України кримінальна відповідальність настає у випадку вчинення крадіжки (таємного викрадення чужого майна), поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст. ст. 85, 94 КПК України, всі вказані вище докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення:

ОСОБА_4 за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_8 - викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України; за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_7 - викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_5 за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_8 - викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України; за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_7 - викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Вказаний висновок суд робить поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю доведена в інкримінованих їм злочинах за ч.3 ст. 185 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу України суд не вбачає.

Вказаний висновок узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами (два епізоди), суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення злочинів і їх мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку в лікаря-нарколога Тростянецької ЦРЛ не перебуває, знаходиться під наглядом в психіатричному кабінеті Тростянецької ЦРЛ, відсутність претензій з боку потерпілих, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правпорушень, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність претензій з боку потеріплих, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без відбування покарання, а відтак останнього слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами (два епізоди), суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення злочинів і їх мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку в лікаря-нарколога Тростянецької ЦРЛ не перебуває, під наглядом в психіатричному кабінеті Тростянецької ЦРЛ не знаходиться, відсутність претензій з боку потерпілих, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правпорушень, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність претензій з боку потеріплих, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та його перевиховання можливе без відбування покарання, а відтак останнього слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченим слід залишити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1