Справа № 484/3868/15-к
Номер провадження 1-кп/473/320/2023
Категорія: ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190,
ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України
УХВАЛА

Іменем України

"26" вересня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Вознесенську клопотання учасників процесу у кримінальному провадженні ЄРДР №0001002 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта повна вища, на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень працював на посаді менеджера по обслуговуванню корпоративних клієнтів відділення «Первомайське» АТ КБ «ПриватБанк», зареєстрованого за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України в редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами України №270 - VI від 15 квітня 2008 року, та ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України в редакції Закону №2341 - IІІ від 05 квітня 2001 року.

Учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_7

потерпілий ОСОБА_8

потерпілий ОСОБА_9

потерпілий ОСОБА_10

потерпілий ОСОБА_11

потерпіла ОСОБА_12

потерпіла ОСОБА_13

потерпіла ОСОБА_14

потерпілий ОСОБА_15

потерпіла ОСОБА_16

потерпіла ОСОБА_17

потерпілий ОСОБА_18

потерпіла ОСОБА_19

потерпіла ОСОБА_20

потерпіла ОСОБА_21

потерпіла ОСОБА_22

потерпіла ОСОБА_23

потерпіла ОСОБА_24

потерпілий ОСОБА_25

потерпілий ОСОБА_26

потерпілий ОСОБА_27

потерпіла ОСОБА_28

потерпілий ОСОБА_29

потерпілий ОСОБА_30

потерпілий ОСОБА_31

потерпілий ОСОБА_32

потерпіла юридична особа: ТОВ «Мінерал»

потерпіла юридична особа: Профспілкова організація Первомайського психоневрологічного інтернату для жінок,

потерпіла юридична особа: селянське фермерське господарство «Атей» /надалі СФГ «Атей»/

потерпіла юридична особа: підприємство споживчої кооперації «Синюха» /надалі ПСК «Синюха»

потерпіла юридична особа: селянське фермерське господарство «Шанс» /надалі СФГ «Шанс»/

потерпіла юридична особа: Первомайська районна організація профспілки працівників охорони здоров`я /надалі ПРОПОХОЗУ/

потерпіла юридична особа: ПП «Елізіум - Агро»

потерпілий /цивільний позивач/ ОСОБА_33

потерпіла юридична особа /цивільний позивач/ ПП «Укргазнафта»

представник потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_16 - адвокат ОСОБА_34

представник потерпілого ОСОБА_29 - адвокат ОСОБА_35

представник потерпілої ОСОБА_14 - ОСОБА_36

представник потерпілого ОСОБА_25 - ОСОБА_37

представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Мінерал» - ОСОБА_38

представник потерпілої юридичної особи СФГ «Атей» - ОСОБА_39

представники потерпілої юридичної особи: ПСК «Синюха» - ОСОБА_40 та ОСОБА_41 .

представники СФГ «Шанс» - ОСОБА_42 та адвокат ОСОБА_43 ,

представник потерпілої юридичної особи: Профспілкова організація Первомайського психоневрологічного інтернату для жінок - ОСОБА_44

представник потерпілої юридичної особи ПРОПОХОЗУ - ОСОБА_45

представник потерпілої юридичної особи: ПП «Елізіум - Агро» - ОСОБА_46 ,

представник потерпілої юридичної особи /цивільного позивача/ ПП «Укргазнафта» - ОСОБА_47 та адвокат ОСОБА_48

цивільний відповідач АТ КБ «ПриватБанк»

представник цивільного відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_49

захисник адвокат ОСОБА_50

обвинувачений ОСОБА_51

В С Т А Н О В И В:

В підготовчому судовому засіданні стороною захисту заявлено клопотання про повернення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, затвердженого 20 грудня 2021 року прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_52 /том №1, а.к.п. 1 - 172/, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. /том №5, а.к.п. 171 - 173/.

Представник цивільного відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_53 підтримав клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні прокурору Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області.

Прокурор та інші учасники судового провадження заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору у даному кримінальному провадженні.

Клопотань, які пов`язані із підготовкою справи до розгляду - сторони не заявляли.

Крім того стороною захисту заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_54 від покарання /кримінальної відповідальності/ за ч.2 ст.358 КК України, ч.3 ст.358 КК України та ч.2 ст.190 КК України за епізодом заволодіння шахрайським шляхом грошових коштів потерпілої ОСОБА_24 на суму 31562 гривні 22 копійки, /том №5, а.к.п. 168 - 169/.

З`ясувавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про призначення судового розгляду суд враховує, що відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України,

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті статті 284 КПК України,

3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України,

4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження,

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта,

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Дослідивши затверджений 20 грудня 2021 року прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_52 /том №1, а.к.п. 1 - 172/ обвинувальний акт, суд вважає, що його слід повернути прокурору.

При цьому, згідно із Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 листопада 2021 року /єдиний унікальний номер судової справи №161/7092/20, провадження №51 - 5946 кмо 20/ визначено, що: «Оскільки кримінальний процесуальний закон не містить вичерпного переліку порушень у складанні обвинувального акта, що обумовлює його повернення, норма п.3 ч.3 ст.314 КПК України, відсилає до ст.291 КПК України, що надає можливість визначити перелік порушень, які є похідними від закріплених у цій статті вимог до підсумкового документа досудового розслідування: порушення, які стосуються змісту та форми самого обвинувального акта (неправильність або відсутність в обвинувальному акті такої інформації, як дата і місце його складання та затвердження; формулювання обвинувачення; правова кваліфікація кримінального правопорушення тощо); порушення, які стосуються змісту та наявності додатків до обвинувального акта (недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування; недолучення розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта тощо)».

Вимоги до обвинувального акту закріплено в ст.291 КПК України, так згідно частини 2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам частини 2 ст.291 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, виклад фактичних обставин кримінального провадження, а також формулювання обвинувачення, яке пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_55 в обвинувальному акті затвердженому 20 грудня 2021 року прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_52 /том №1, а.к.п. 1 - 172/, суд вважає, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам КПК України.

В порушення п.8 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не вказаний розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення судової економічної експертизи №1408/1 під час досудового розслідування, що зазначено в п.53 реєстру матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження, том№1, а.к.п. 172, 176);

Крім того у обвинувальному акті зазначено відомості щодо потерпілого ОСОБА_25 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /том №2, а.к.п. 150/, які передбачені вимогами п.3 ч.2 ст.291 КПК України.

Також такий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення які містяться в даному обвинувальному акті є не зрозумілими.

На четвертому аркуші обвинувального акту розпочинається виклад фактичних обставин, але незрозуміло де закінчується виклад фактичних обставин справи, та розпочинається формулювання обвинуваченому ОСОБА_56 .

З викладеного не можливо встановити обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_57 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які потребують доказування під час судового розгляду, що може призвести до неможливості визначення обсягу дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, на що було вказано в ухвалі від 15 грудня 2020 року Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у даному кримінальному провадженні /провадження №1-кп/484/433/2020/, а також в ухвалі від 27 липня 2021 року Миколаївського апеляційного суду у даному кримінальному провадженні /провадження №11-кп/812/231/2021/.

ЄСПЛ у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, ЄСПЛ нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення ЄСПЛ від 20 квітня 2006 року у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Відсутність в обвинувальному акті зрозумілого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Але, вивчивши обвинувальний акт в даному провадженні суд дійшов висновку, що прокурором, який складав обвинувальний акт та який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, положення якої підлягають застосуванню відповідно до ч.2 ст.1, ст.9 КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України та ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Пунктом 2 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Частина 5 ст.17 КПК України (відповідно до якої поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою) встановлює механізм втілення презумпції невинуватості під час здійснення кримінального провадження, якого з огляду на вимоги ч.1 ст.9 КПК України повинні дотримуватися не тільки суд, а й прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зокрема, і під час складання та затвердження обвинувального акту.

Не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в порушення вимог наведених ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України та п.2 ст.6 Конвенції в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений ОСОБА_58 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.385, ч.3 ст.385, ч.2 ст.10, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.

Презумпція невинуватості, закріплена в §2 статті 6, є одним із елементів справедливого судового розгляду, про який зазначається у §1 статті 6 Конвенції. Цей принцип забороняє формування передчасної позиції обвинувального акту, в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчиненні злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буда доведена відповідно до закону.

Вагоме розрізнення має проводитись між твердженням в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_58 лише обвинувачується у вчиненні певних кримінальних правопорушень, і відвертим визнанням в обвинувальному акті того, що обвинувачений ОСОБА_58 вчинив кримінальні правопорушення.

Аналогічне трактування поняття презумпції невинуватості міститься в рішеннях ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року (остаточне 10 березня 2010 року) в справі «Шагін проти України», тобто ЄСПЛ повторює, що принцип презумпції невинуватості, закріплений у пункті 2 статті 6 Конвенції, є одним з аспектів права на справедливий судовий розгляд кримінальної справи, гарантованого пунктом 1 статті 6. Цей принцип не лише забороняє передчасне висловлення думки про те, що особа, «яку обвинувачено у вчиненні злочину», є винною, тоді як це ще не доведено відповідно до закону, особливо стосовно проваджень, що тривають, у кримінальних справах і які визначають наперед оцінку фактів компетентним судовим органом.

Таким чином, слід принципово розрізняти повідомлення про те, що обвинувачений ОСОБА_58 лише обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, та чітку позицію висвітлену в обвинувальному акті даного кримінального провадження, зроблену за відсутності остаточного вироку у кримінальному провадженні, про те, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_58 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.

Однак, у цьому кримінальному провадженні обвинувальний акт містить не коректні формулювання, що призводить до порушення презумпції невинуватості.

Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, порушує основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.

Керуючись ст.314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні /єдиний унікальний номер судової справи №484/3868/15-к, провадження № 1-кп/473/320/2023, ЄРДР №0001002, затверджений 20 грудня 2021 року прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області /том №1, а.к.п. 1 - 172/ за обвинуваченням ОСОБА_59 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.385, ч.3 ст.385, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, - повернути прокурору Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області, для приведення його в розумний строк у відповідність до вимог КПК України.

В задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_59 від покарання /кримінальної відповідальності/ за ч.2 ст.358 КК України, ч.3 ст.358 КК України та ч.2 ст.190 КК України за епізодом заволодіння шахрайським шляхом грошових коштів потерпілої ОСОБА_24 на суму 31562 гривні 22 копійки, /том №5, а.к.п. 168 - 169/ - відмовити, в зв`язку з неконкретністю даного клопотання та не визначенням вимоги щодо звільнення обвинуваченого від покарання чи від кримінальної відповідальності, а також не відповідності формулювання обвинувачення за даними епізодами вимогам Кримінального процесуального кодексу України, які викладені з порушенням принципу презумпції невинуватості.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3