Справа № 756/8767/23
Номер провадження № 1-кп/756/1391/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора про продовження заходів забезпечення кримінального провадження в судовому провадженні у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

1.2. Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовженя заходів забезпечення кримінального провадження ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту та тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, оскільки строк дії ухвали закінчується 12.11.2023.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. В обґрунтування клопотання про продовження домашнього арешту прокурор зазначає наступне, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу та учинити інше кримінальне правопорушення.

На думку прокурора, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки остання ухилялась від участі в запланованих органом досудового розслідування діях, при цьому дати та час погоджувались зі стороною захисту, проте ними проігноровано виклики, тобто не виконано обов`язків з`являтися до слідчого.

Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, шляхом схиляння до змін показань, використовуючи свій статус.

Прокурор також уважає, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що остання вчинила злочин, а саме умисно та зухвало ігноруючи Правила дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочала керування транспортним засобом перебуваючи при цьому в стані наркотичного сп`яніння, чим наражала на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

2.1.1. В обґрунтування клопотання про про продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, прокурор посилається на те, що заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом спливає 12.11.2023. Між тим, аби запобігти вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, то зазначений захід забезпечення кримінального провадження слід продовжити.

2.2. Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотань прокурора лише в частині запобіжного заходу - тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом. У задоволенні клопотання про продовдення запобіжного заходу в вигляді домашньго арешту - просив відмовити, посилаючись на необгрунтованість ризиків, ураховуючи, що ОСОБА_4 виконає покдадені на неї обов`язки.

2.3. Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала захисника, а також просила, щонайменше, зменшити час перебування під домашнім арештом.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. Клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

3.1.1. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил дорожнього руху, що призвело до заподіяння потерпілій тяжкого тілесного ушкодження. При цьому, відповідно до змісту висунутого обвинувачення, злочин учинено з необережності, а обвинувачена перебувала в стані наркотичного сп`яніння. Указаний злочин відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, учинених з необережності.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, щодо ОСОБА_4 було застосовано заходи забезпечення кримінального провадження, а саме домашній арешт на певний період доби, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_3 , з 22:00 до 06:00 год.

3.1.2. Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

За правилами ст. 199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо суд застосовує відповідний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, то зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.

3.1.3. Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що оцінка доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку, а отже суд, вирішуючи клопотання, виходить з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі. Тож під час судового розгляду суд не досліджує окремо докази відповідно до ст. 94 КПК України з метою доведеності обґрунтованої підозри чи обвинувачення.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченої до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування до обвинуваченої запобіжного заходу. Між тим, тяжкість покарання не є ризиком та підставою застосування запобіжного заходу, а лише відомостями, які дають підстави вважати певні ризики більш ймовірними, відповідно до ст. 178 КПК України.

3.1.4. Даючи оцінку доводам, які наведені стороною обвинувачення та стороною захисту, суд погоджується з існуванням ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості ОСОБА_4 переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків. Однак, як вже неодноразово зазначав суд, такі ризики, на думку суду, не є значні, тобто настання їх є малоймовірними. Між тим суд ураховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, відомості про учинення чи намагання інших кримінальних правопорушень відсутні, як і не надано суду і доказів порушення умов домашнього арешту.

Поміж цього, слід також урахувати, що з моменту подій пройшов значний проміжок часу, а наразі в країні введено воєнний стан, де жінкам дозволено покидати країну. Хоча в суду відсутні відомості про переховування обвинуваченої, виїзд за межі території України чи таких спроб. Не надано суду як і не достатньо обґрунтовано, що обвинувачена впливала на свідків та потерпілу.

Також, необхідно врахувати і ставлення обвинуваченої до скоєного, зокрема стороною захисту зазначено, що потерпіла наразі знаходиться за кордоном та саме обвинувачена ОСОБА_4 фінансово забезпечує її лікування (відновлення фізичного стану). При цьому, ОСОБА_4 після скоєного не зникла, а навпаки відразу вживала дій щодо надання медичної допомоги, про що свідчить посилання сторони захисту та не спростовувалось стороною обвинувачення, зокрема здійснювались дії щодо лікування потерпілої.

3.1.5. Проте суд не погоджується з ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки такі дії слід оцінювати з поведінки обвинуваченої. Разом із цим, слід урахувати, що в наведеному судовому провадженні посвідчення водія у ОСОБА_4 вилучено, як і застосовано тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, що виключає можливість останньою керувати транспортними засобами, а отже і вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.1.6. Заслуговує і на увагу те, що з 17.07.2023, тобто з моменту надходження обвинувального акту до суду, обвинувачена за викликами суду з`являється, як і не встановлення порушення інших покладених на неї зобов`язань чи обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України.

3.1.7. Ураховуючи, що хоча ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України малоймовірні, однак це дає підстави для продовження застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу на строк 60 днів із дотриманням умов домашнього арешту, зобов`язав з`являтися до суду за першим викликом, та покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд Україну.

3.1.9. Також суд наголошує, що наразі саме запобіжний захід - домашній арешт на певний період доби, буде відповідати особистості обвинуваченої та встановленим обставинам - наявності ризику, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченої, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту.

При цьому, на думку суду, слід зменшити час перебування обвинуваченої під домашнім арештом, а саме з 00:00 год. до 06:00 год., що фактично наразі відповідає комендантській годині, яка введена в Державі через оголошення воєнного стану.

3.2. Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом.

3.2.1. Частиною 2 ст. 131 КПК України передбачено, що до заходів забезпечення кримінального провадження відноситься тимчасове обмеження в користуванні спеціальним правом та застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

3.2.2. Як вбачається з матеріалів судового провадження, було застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом до ОСОБА_4 , з підстав повідомлення про підзору у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил дорожнього руху, що призвело до заподіяння потерпілій тяжкого тілесного ушкодження. При цьому, відповідно до змісту висунутого обвинувачення, обвинувачена перебувала в стані наркотичного сп`яніння.

3.2.3. Аналізу положень ст. 194 КПК України для застосування певного виду заходу забезпечення кримінального провадження, надано судом в п. 3.1.3. рішення.

3.2.4. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданого прокурором клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом - керування транспортними засобами, оскільки ураховуючи зміст висунутого обвинувачення, а також виду додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, у випадку визнання обвинуваченої винуватою, таке обмеження відповідає інтересам суспільства та є необхідним та достатнім для забезпечення потреб виконання завдань кримінального провадження - обмеження особи в праві керування транспортними засобами строком на два місяці.

Керуючись статтями 5, 7, 148-153, 177-178, 181, 194, 199, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , кожного дня з 00:00 год. до 06:00 год., протягом строку дії запобіжного заходу, зобов`язав ОСОБА_4 з`являтися до суду за першим викликом.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 строком на 60 днів наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, вона має отримати відповідний дозвіл суду, окрім випадків необхідності залишати житло під час повітряної тривоги з метою перебування у бомбосховищі.

Клопотання прокурора про продовження строку тимчасового обмеження обвинуваченої ОСОБА_4 у користуванні спеціальним правом - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом - правом керування транспортними засобами.

Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , видане ТСЦ 8042, серії НОМЕР_1 , яке вилучене під час досудового розслідування та знаходиться в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження № 0000899 - зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження протягом строку дії цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а останнім строком її дії є 04.01.2024.

Копію ухвали спрямувати до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві - у частині здійснення контролю за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а до Управління патрульної поліції - у частині продовження тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї може бути поданим разом із апеляційною скаргою на рішення, яке буде прийнятим за наслідком розгляду справи по суті.

Суддя ОСОБА_1