ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо неповнолітнього

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, який навчається у КЗО НВК «Вальдорфська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садок» ДМР, місце проживання АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0001839,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого та застосований щодо підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 16 лютого 2024 року.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя також зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_10 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування необхідності поновлення строку вказує, що повний текст оскарженої ухвали із зазначенням мотивів прийнятого рішення проголошено 25 грудня 2023 року.

В обґрунтування апеляції вказує, що судове рішення не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Зазначає, що підозрюваний є неповнолітнім. А отже, для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор обов`язково повинен довести наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказує, що будучи неповнолітнім і учнем середньої школи, ОСОБА_5 не має реальної можливості проживати окремо від батьків, на утриманні яких він знаходиться. Прокурором не доведено і не зазначено в оскарженій ухвалі про наявність у підозрюваного зв`язків з особами, які б допомогли йому переховуватися чи існувати окремо від батьків.

Прокурором не доведено, а в ухвалі слідчого судді недостатньо мотивована неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом обрання неповнолітньому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема, домашнього арешту.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_5 , визнаючи свою участь у груповому нападі на потерпілу, заперечував умисел на вбивство, наявність у нього ножа та свою участь у нанесенні їй колото-різаних поранень теж заперечує.

Посилається на те, що ОСОБА_5 є учнем 11 класу середньої школи, характеризується позитивно, проживає у повноцінній сім`ї з батьками та молодшим братом та двома сестрами, має постійне місце проживання, не судимий, на обліку ніде не стояв, кримінальне правопорушення скоїв вперше в групі з дорослими.

Заслухавши захисника, підозрюваного та його законного представника, які кожен окремо та разом підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, просили його задовольнити, перевіривши матеріали та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Зважаючи не те, що повний текст оскарженої ухвали слідчого судді від 20.12.2023 року був проголошений 25.12.2023 року, з метою доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, що оскаржується, задовольнити.

Вислухавши сторони кримінального провадження, захисника, підозрюваного та його законного представника, які кожен окремо та разом просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 490 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що 03.12.2023 року до ЄРДР за № 0001839 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України.

15.12.2023 року постановою слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 змінена попередня кваліфікація кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001839 на п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

19.12.2023 року неповнолітньому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

З'ясовано, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні неповнолітнім ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, а саме умисного вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене з хуліганських мотивів за попередньою змовою групою осіб, оскільки долучені до клопотання матеріали, а саме, протоколи обшуків, протоколи оглядів, протоколи допиту свідків, потерпілого, протоколи слідчого експерименту, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду відеозапису та інші дані, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто цілком ймовірно є підстави допустити її причетність до їх вчинення. А тому, доводи захисника про необґрунтованість підозри через заперечення неповнолітнім умислу на вбивство потерпілої, наявність у нього ножа та його участь у нанесенні їй колото-різаних поранень на даному етапі досудового розслідування є необґрунтованими.

Перевіряючи наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування» та погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду та можливого знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, стороною обвинувачення не віднайдено знарядь злочину (ножів), а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування є доцільним і виправданим для запобігання визначених ризиків. Отже, доводи захисника про відсутність ризиків є хибними з мотивів, наведених вище. Такий висновок в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Щодо посилання в апеляції на те, що підозрюваний є учнем 11 класу середньої школи, характеризується позитивно, проживає у повноцінній сім`ї з батьками та молодшим братом та двома сестрами, має постійне місце проживання, не судимий, на обліку ніде не перебуває, не має реальної можливості проживати окремо від батьків, на утриманні яких він знаходиться, кримінальне правопорушення скоїв вперше в групі з дорослими, хоча і мають місце, проте не є достатнім важелем для зменшення встановлених ризиків, у зв`язку з чим не є достатньо обґрунтованими.

Ствердження, що ОСОБА_5 , визнаючи свою участь у груповому нападі на потерпілу, заперечує умисел на вбивство, наявність у нього ножа та свою участь у нанесенні їй колото-різаних поранень, що на думку захисника, є підставою для застосування до неповнолітнього більш м`якого запобіжного заходу, не беруться до уваги, оскільки вони фактично зводяться до вирішення питань доведеності чи недоведеності вини обвинуваченого в інкримінованому злочині, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.

Колегія суддів також зважає на те, що в цьому кримінальному провадженні будь-який більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у п.п. 1, 2 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування підозрюваного на волі, враховуючи обставини кримінального провадження, дані про його особу, невідворотність наслідків, буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

За наведеного, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4