В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001356 від 14.09.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.01.2022 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 140 годин громадських робіт;

- 28.06.2023 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком на 2 місяці, на підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання у виді арешту строком на 2 місяці 5 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому чинним законодавством України порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 14 год. 00 хв. 14 вересня 2023 року, а саме, до часу фактичного виявлення працівниками поліції, ОСОБА_3 , знайшов, тим самим незаконно, без мети збуту придбав один поліетиленовий зіп-пакет з білою порошкоподібною речовиною, а саме з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , будучи особою, що періодично вживає психотропні речовини, підняв вищевказаний поліетиленовий зіп-пакет з білою порошкоподібною речовиною, а саме з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, роздивився його, та впевнившись, що дійсно в ньому міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, заховав до лівої шкарпетки в яку був одягнутий, де став незаконно зберігати при собі, для власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, тобто 14.09.2023 приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 18, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_3 , який під час проведення огляду місця події, у присутності двох понятих, добровільно надав для вилучення поліетиленовий зіп- пакет в якому знаходилась біла порошкоподібна речовина - амфетамін, масою 0,203 г, яку останній зберігав при собі для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта від 08.11.2023:

1.Надана на дослідження порошкоподібна речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено.

2.Надана на дослідження порошкоподібна речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Маса амфетаміну в речовині становить 0, 203 г.

Амфетамін, згідно Списку № 2 №Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено».

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, дав покази, підтвердив вище викладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно о 14 год. 14 вересня 2023 року він знайшов поліетиленовий зіп-пакет з білим порошком, що є психотропною речовиною, підняв даний пакет та заховав до лівої шкарпетки в яку був одягнутий з метою подальшого особистого вживання. Проте невдовзі був зупинений працівниками поліції яким добровільно видав для вилучення даний пакет в присутності понятих.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме - у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.07.2021, діагноз: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин. Гостра інтоксикація, раніше судимий, вчинив новий злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, його вік, стан здоров`я, спосіб життя (не одружений, офіційно не працює); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, що відноситься до не тяжкого злочину, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 309 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, із урахуванням ст. 72 КК України, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.06.2023 за ч. 1 ст. 309, 71 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків, суд враховує, що обвинувачений на час судового розгляду відбуває покарання у виді арешту, призначене попереднім вироком. З урахуванням невідбутого покарання, на підставі ст. 73 КК України вважає за можливе частково приєднати невідбуту частину покарання, обраховуючи її днями.

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.06.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, остаточно визначвши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 /одного/ року 5 /п`яти/ днів позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111- 23/49525-НЗПРАП від 08.11.2023 в сумі 1912 гривень 00 копійок.

Речовий доказ у кримінальному проваджені:

-відео носій оптичний диск для лазерних систем зчитування марки DVD-R ТМ «НР» білого кольору 4.7 GB, с/н ZE6253-DVR-J47F4 на якому знаходиться відеозапис з огляду місця події від 14.09.2023, що мав місце за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 18 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-поліетиленовий спец пакет до висновку експерта від 08.11.2023 № СЕ-19/111- 23/49525-НЗПРАП в середині якого - психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0, 203 г. - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та направити обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам процесу роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя