Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5868/23
Провадження № 1-кп/332/136/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має середню освіту, проходить військову службу за мобілізацією на посаді старшого механіка-водія танкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший сержант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , проходячи військову службу за мобілізацією на посаді старшого механіка-водія танкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , 01.07.2023, приблизно о 06-30 годині, діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення статутних вимог, перебуваючи в пункті тилового забезпечення тимчасового розташування роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , який розташований у (Інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану), відкрито, у присутності інших військовослужбовців, відмовився виконати бойове розпорядження т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 від 01.07.2023 ДСК, яке було доведено заступником командира роти вогневої підтримки з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_7 , щодо продовження оборони на визначених позиціях в районі н.п. Новодарівка, про що відкрито заявив своєму прямому начальнику молодшому лейтенанту ОСОБА_7 та безпідставно не виконав цей наказ, проте об`єктивно міг і повинен був його виконати.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду 30.01.2024 між прокурором, якому в порядку ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_5 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 402 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, обвинуваченому буде призначене покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 62 КК України, у виді 1 року тримання у дисциплінарному батальйоні. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та захист в судовому засіданні також просили угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000406 угоду про визнання винуватості від 30.01.2024, укладену між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України, замінити призначене ОСОБА_5 позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його поміщення до дисциплінарного батальйону.

Зарахувати в строк відбування покарання, час перебування ОСОБА_5 під вартою з 11.07.2023 по 11.09.2023 включно, день за день, відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Альтернативний запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді застави після набрання вироку законної сили скасувати.

Застава у розмірі 161 040,00 грн, внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, визначена ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2023, підлягає поверненню заставодавцю - ОСОБА_5 , відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили (квитанція № 227856736 від 11.09.2023).

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1