КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6712/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями та змінами прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000249

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями та змінами в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів в сумі 279 000 гривень (279 купюр номіналом по 1000 грн); грошових коштів в сумі 3000 євро (10 купюр номіналом по 50 євро, 17 купюр номіналом 100 євро, 4 купюри номіналом 200 євро) та грошових коштів в сумі 15 000 доларів США (150 купюр номіналом по 100 доларів США), з метою забезпечення збереження речових доказів, із забороною користування та розпорядження майном.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також неповноту судового розгляду.

Апелянт вказує на те, що під час вивчення матеріалів, які надійшли з Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, за результатами виконання доручення встановлено, що до вчинення вказаних у клопотанні кримінальних правопорушень причетна коханка власника агрохолдингу «I&U Group» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

22.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 у справі № 757/32556/23-к проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , під час якого, зокрема, виявлено та вилучено:

- грошові кошти в сумі 279 000 гривень (279 купюр номіналом по 1000 грн);

- грошові кошти в сумі 3000 євро (10 купюр номіналом по 50 євро, 17 купюр номіналом 100 євро, 4 купюри номіналом 200 євро)

- грошові кошти в сумі 15 000 доларів США (150 купюр номіналом по 100 доларів США).

Перелічені вище грошові кошти відповідають критеріям визначеним статтею 98 КПК України, оскільки можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 22.08.2023 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вказані грошові кошти можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження у зв`язку із чим виникла об`єктивна необхідність їх вилучення.

Однак, дослідивши мотивувальну частину оскаржуваної ухвали, можна зробити висновок, що вона є невмотивованою. Слідчий суддя у своєму рішенні не зазначає конкретних обставин щодо невідповідності вилученого майна критеріям визначеним у ст. 98 КПК України.

На думку сторони обвинувачення слідчий суддя формально виконав покладені на нього обов`язки та не дослідив належним чином викладені у клопотанні про арешт майна обставини.

Слідчий суддя у мотивувальній частині формально перелічив статті Кримінального процесуального Кодексу та не врахував докази, наявні у матеріалах клопотання, такі як допити свідків, копії технічної документації та інші докази, у їх сукупності.

Таким чином, вищезазначені обставини, в своїй сукупності, підтверджують обґрунтованість ризику відчуження майна, яке належить ОСОБА_7 .

В судове засідання власник майна не з`явилась, про дату час та місце розгляду апеляційної скарги була повідомлена завчасно та належним чином, клопотань про відкладення апеляційного розгляду від останньої не надходило.

З урахуванням зазначеного, а також строків розгляду даної категорії справ, у відповідності до ст. 422 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі власника майна, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та змінами та просив її задовольнити в повному обсязі, з наведених в ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями та змінами підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

18.09.2023 року прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене у ході обшуку від 22.08.2023, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 у справі № 757/32556/23-к за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000249 , а саме:/

- грошові кошти в сумі 279 000 гривень (279 купюр номіналом по 1000 грн);

- грошові кошти в сумі 3000 євро (10 купюр номіналом по 50 євро, 17 купюр номіналом 100 євро, 4 купюри номіналом 200 євро)

- грошові кошти в сумі 15 000 доларів США (150 купюр номіналом по 100 доларів США) з метою забезпечення збереження речових доказів.

Дане клопотання прокурор обґрунтував тим, що вказане майно відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Кіровоградської області діє організована група осіб, до якої входять посадові особи ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області, приватний нотаріус Кропивницького державного нотаріального округу, помічник приватного нотаріуса, інженер-землевпорядник та інші особи, які налагодили протиправний механізм отримання та видачі земельних ділянок громадянам України на території Кіровоградської області без їх відома та участі.

Встановлено, що у період 2015-2021 років службовими особами ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області, за попередньою змовою з представниками групи компаній «I&U Group», бенефіціаром якої є ОСОБА_8 , а також пов`язаних з ним осіб, за протиправною схемою здійснено виведення земель сільськогосподарського призначення з Державної власності.

З метою вчинення зазначених кримінальних правопорушень ОСОБА_8 залучено підпорядкованих йому працівників земельного відділу групи компаній «I&U Group» роль яких полягала у підшукуванні осіб серед мешканців Житомирської, Рівненської, Волинської, Київської, Дніпропетровської та інших областей, на яких в подальшому здійснювалось фіктивне оформлення земельних ділянок на території Кіровоградської області, або ж підшукування паспортних даних таких осіб, від імені яких видавались довіреності, без їх відома та участі.

З метою забезпечення плану щодо незаконного виведення земель сільськогосподарського призначення з Державної власності, на працівників земельного відділу групи компаній «I&U Group» видавались доручення від підставних осіб, щодо оформлення права власності на земельні ділянки та подальшого переоформлення у власність ОСОБА_8 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2015 - 2021 років, зазначені особи отримали від імені підставних осіб не менше 7600 довіреностей на право безоплатного отримання та подальшого продажу земельних ділянок з цільовим призначення для ведення ОСГ.

Крім того, з метою забезпечення переважного права на виділення у власність земельних ділянок, учасниками організованої групи вчинялось масове підроблення посвідчень учасників бойових дій (АТО). З цією метою до протиправної схеми залучено ряд приватних нотаріусів, зокрема приватних нотаріусів на території Житомирської, Рівненської, Дніпропетровської, Київської та інших областей, якими посвідчувались завідомо підроблені посвідчення учасників бойових дій (АТО).

В подальшому з використанням фіктивних довіреностей та посвідчень учасників АТО, членами земельного відділу групи компаній «I&U Group» до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області подавались заяви про дозвіл на розробку проектів землеустрою та виділення у власність земельних ділянок підставним особам.

Для безперешкодної реалізації злочинного плану до вчинення кримінального правопорушення залучались працівники структурних підрозділів та начальники ГУ ДГК в Кіровоградській області, які займали вказану посаду в різні періоди часу, які сприяли у безперешкодній видачі наказів про дозвіл на розробку проектів землеустрою та передачі їх у власність підставним особам.

Після виділення зазначених земельних ділянок у власність підставним особам, з метою легалізації майна отриманого злочинним шляхом, здійснювалось їх переоформлення у власність ОСОБА_8 або підконтрольним йому фізичним та юридичним особам, шляхом укладання фіктивних договорів купівлі продажу, до якого залучено приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 , якою в тому числі здійснювалось втручання в діяльність інформаційних систем та вчинялись нотаріальні дії під час перебування останньої за кордоном.

Крім того, з метою подальшого використання майна отриманого злочинним шляхом, земельні ділянки виведені за протиправною схемою із державної власності, ОСОБА_8 та підконтрольними йому особами здаються в оренду підприємствам, які входять до групи компаній «I&U Group», з метою отримання прибутку від використання такого майна.

Під час вивчення матеріалів, які надійшли з Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, за результатами виконання доручення встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетна коханка власника агрохолдингу «I&U Group» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

22.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 у справі № 757/32556/23-к проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , під час якого, зокрема, виявлено та вилучено:

- грошові кошти в сумі 279 000 гривень (279 купюр номіналом по 1000 грн);

- грошові кошти в сумі 3000 євро (10 купюр номіналом по 50 євро, 17 купюр номіналом 100 євро, 4 купюри номіналом 200 євро);

- грошові кошти в сумі 15 000 доларів США (150 купюр номіналом по 100 доларів США).

Перелічені вище грошові кошти відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 22.08.2023 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

13.10.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні вказаного клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000249.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що постанова прокурора від 22 серпня 2023 року про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами не мотивована. У ній не вказано, з яких мотивів прокурор виходив при вирішенні питання про визнання грошових коштів речовими доказами, яким критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України відповідає вилучене майно, зокрема: чи воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, на думку слідчого судді, при розгляді клопотання про накладення арешту прокурором не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у накладенні арешту на вилучені грошові кошти та їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку, що прокурором не наведено достатніх підстав, щодо доцільності застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з огляду на приписи ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують вимоги клопотання про арешт майна, колегією суддів встановлено підстави для його задоволення, а саме, що прокурором доведено та матеріалами клопотання достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023, а також, що постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 22.08.2023 /т. 1 а.с. 146-148/, вищевказані грошові кошти, які вилучені у ході обшуку 22.08.2023, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 у справі № 757/32556/23-к за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме грошові кошти в сумі 279 000 гривень (279 купюр номіналом по 1000 грн), в сумі 3000 євро (10 купюр номіналом по 50 євро, 17 купюр номіналом 100 євро, 4 купюри номіналом 200 євро), в сумі 15 000 доларів США (150 купюр номіналом по 100 доларів США), визнано речовим доказом.

З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вищевказане майно підлягає арешту з тих підстав, що воно є речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000249 від 17.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту, як речових доказів, з метою їх збереження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майном.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження, як речових доказів у кримінальному провадженні.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу, з доповненнями та змінами прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майна, яке вилучено у ході обшуку 22.08.2023, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2023 у справі № 757/32556/23-к за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме на грошові кошти в сумі 279 000 гривень (279 купюр номіналом по 1000 грн), в сумі 3000 євро (10 купюр номіналом по 50 євро, 17 купюр номіналом 100 євро, 4 купюри номіналом 200 євро), в сумі 15 000 доларів США (150 купюр номіналом по 100 доларів США), з метою забезпечення збереження речових доказів, із забороною користування та розпорядження майном.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4