Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4462/23
У Х В А Л А

14.11.2023 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 05 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 21 липня 2023 року слідчим суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області постановлено ухвалу, якою накладено арешт на речовий доказ - транспортний засіб марки «AUDI А6», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 . Заявник просить скасувати арешт, накладений на вказане майно, посилаючись на те, що старшим слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 вилучено транспортний засіб та поміщено на арешмайданчик відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області (м.Виноградів, вул.Миру, №57), про що 11.08.2023 року, винесено відповідну постанову про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів. Із моменту поміщення автомобіля на арештмайданчик пройшло 90 діб, у органу досудового розслідування за такий тривалий час, минула потреба у подальшому арешті майна, а саме: необхідність проведення експертизи траспортних засобів, як зазначено в ухвалі слідчого судді. Крім того, власниця майна переконана у відсутності потреби утримання її майна на арештмайданчику по причині неналежних умов зберігання і, відповідно пошкодженні майна, приведенні його в неналежний стан, псуванні, що призведе до додаткових витрат, що лягають на плечі власника, та пов`язані із відновленням майна та приведенні його в первісний стан. ОСОБА_4 не має жодного статусу у кримінальному провадженні №0000458 від 05.07.2023 року, а саме не є підозрюваною чи обвинуваченою, а також не несе матеріальної відповідальності за дії таких осіб, а також санкція ч.2ст.332 КК України не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна на випадок якщо б арешт здійснювався із цією метою.

Заявник клопотання - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про підтримання поданого клопотання та розгляд клопотання у його відсутність.

Прокурор та слідчий в судове засідання також не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні у провадженні СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 05 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

21.07.2023 слідчим суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, як речовий доказ транспортний засіб марки «AUDI A6», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 .

На час розгляду клопотання орган досудового розслідування оглянув вказаний речовий доказ.

Під час вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь- якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності [6; 7; 8; 9; 10].

Таким чином слідчий суддя приходить до переконання, що відповідно до вимог абзацу 2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.

Вилучене майно слід передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , як законному власнику.

Керуючись ст. ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скасувати арешт, накладений 21 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області на майно - транспортний засіб марки «AUDI A6», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 .

Автомобіль марки «AUDI A6», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 - передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1