Справа № 359/1182/24
Провадження № 1-кс/359/254/2024
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000351, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 27 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27 січня 2024 року, близько 07 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом часткового демонтажу стіни гаражу, проник до нього, звідки в подальшому викрав із автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo» державний номерний знак НОМЕР_1 , акумуляторну батарею марки «Plazma» 12v 60 Ah (2022 року випуску), чим завдав ОСОБА_6 матеріальні збитки.

В ході проведення досудового розслідування, встановлено факт причетності до вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), раніше судимого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Яготин Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

27 січня 2024 року, ОСОБА_5 звернувся до органу досудового розслідування Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, з письмовою заявою та добровільно видав грошові кошти які отримав з реалізації викраденого майна.

27 січня 2024 року, у період часу з 19 год. 25 хв. по 19 год. 50 хв., старшим слідчим СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , у відповідно до ст.ст. 104-106, 223-234, 237 КПК України, за адресою: Київська область, Бориспільський район, місто Яготин, вулиця Незалежності, 109 (кімната прийому громадян ВП №2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області), проведено огляд речей добровільно виданих ОСОБА_5 , а саме: 2 (дві) банкноти по 200 грн. кожна, з номерами ПВ8224570, ГИ2347498, які по завершенню огляду поміщені та упаковані до полімерного сейф-пакету №WAR0043571, з пояснювальним написом, підписами понятих та слідчого.

27 січня 2024 року, вищевказані тимчасово вилучені грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесена слідчим відповідна постанова.

Беручи до уваги, що в рамках кримінального провадження вищевказані грошові кошти, можуть бути використані як доказ під час судового розгляду, необхідно накласти арешт на вказане майно.

Окрім цього накладення арешту на майно слугуватиме заходом забезпечення відшкодування завданої шкоди, при розгляді цивільного позову в разі подання такого.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу

Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення..

У судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити з наведених вище підстав.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000351 від 27 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК КК України.

Так, досудовий орган стверджує, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, у якого вилучено вказані речі.

Вилучена речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, проведенню ряду експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, яке було вилучено в ході затримання підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Клопотання органу досудового розслідування обґрунтовано необхідністю забезпечення збереження вказаних речових доказів, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, грошові кошти а саме: 2 (дві) банкноти по 200 грн. кожна, з номерами ПВ8224570, ГИ2347498, які упаковані до полімерного сейф-пакету №WAR0043571, з пояснювальним написом, підписами понятих та слідчого, на думку суду, відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу, оскільки зберегають на собі ознаки злочину, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення для проведення досудового розслідування, та є речовим доказом, на який слід накласти арешт.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись: ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно, а саме: дві купюри номіналом 200 грн. кожна з номерами ПВ8224570, ГИ2347498.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1