ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/8986/23
Провадження № 1-кс/201/3355/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Макіївка Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002467 від 13.06.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Так, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, в період часу з 12 год. 22 хв. 28.04.2022 до 00 год. 03 хв. 13.03.2023, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою:

АДРЕСА_1 , використовуючи власний телефон марки «Samsung Galaxy A30», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , зі встановленою сім-карткою абоненту «Водафон» НОМЕР_3 , будучі власником телеграм-канала «Украинск, Селидово, Новогродовка, Курахово» месенджеру «Telegram», що зареєстрований на віртуальний мобільний номер НОМЕР_4 , здійснюючи адміністрування вказаного Telegram-канала « ІНФОРМАЦІЯ_3 », поширив своїм підписникам (2061 особа) власного Telegram-канала інформацію військового характеру, а саме про переміщення та розташування Збройних Сил України по території Донецької області.

13.06.2023 року о 14 годині 55 хвилин слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_4 .

13.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у поширенні інформації про переміщення та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

15.06.2023 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначенням розміру застави, тобто до 14:55 11 серпня 2023 року включно.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказом;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 13.06.2023 в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом огляду мобільного телефону, який ОСОБА_4 від 13.06.2023, під час якого виявлено дані щодо передачі інформації про переміщення та розташування Збройних Сил України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого він вказав на той факт, що останній передавав інформацію про переміщення та розташування Збройних Сил України.

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 13.06.2023, під час якого останній підтвердив той факт, що він передавав інформацію про переміщення та розташування Збройних Сил України;

- протоколом огляду оптичного диску CD-R диску (№GD-23-05331/Ki), який був вилучений в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, що підтверджує знаходження абонентського номеру НОМЕР_3 на місці вчинення злочину.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 спливає 11.08.2023, втім завершити розслідування у вказаний термін неможливо, оскільки склад кримінального правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ч. 5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Крім того, у провадженні призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, висновок якої на адресу слідчого відділу не надійшов.

Також, внаслідок складності кримінального провадження, необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме:

? отримати та опрацювати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи;

? отримати матеріали від оперативного підрозділу у відповідь на доручення;

? визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення;

? у разі необхідності підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 з урахуванням відомостей отриманих в ході судових експертиз;

? виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування;

? виконати вимоги ст. 290 КПК України;

? скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій необхідно для закріплення доказової бази наявної у кримінальному провадженні і забезпечить повноту та неупередженість проведеного розслідування. Проведення вказаного експертного дослідження, слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу. Висновок експерта матиме істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор просила суд клопотання задовольнити.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти клопотання та просили відмовити.

Вислухавши думки прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, слідчий суддя доходить до наступних правових висновків.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказом;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 13.06.2023 в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом огляду мобільного телефону, який ОСОБА_4 від 13.06.2023, під час якого виявлено дані щодо передачі інформації про переміщення та розташування Збройних Сил України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого він вказав на той факт, що останній передавав інформацію про переміщення та розташування Збройних Сил України.

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 13.06.2023, під час якого останній підтвердив той факт, що він передавав інформацію про переміщення та розташування Збройних Сил України;

- протоколом огляду оптичного диску CD-R диску (№GD-23-05331/Ki), який був вилучений в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, що підтверджує знаходження абонентського номеру НОМЕР_3 на місці вчинення злочину.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII - далі Закон, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно статті 10 Закону, у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Статтею 12-2 Закону визначено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Крім того, стаття 26 Закону визначає, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Клопотання слідчого є належним чином вмотивованим та обґрунтованим.

На виконання вимог частин 3 та 5 ст. 199 КПК України слідчий та прокурор довели, що заявлені раніше при обранні запобіжного заходу ризики не зменшились і є обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи обвинуваченої, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, на даний час слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 615, 369-372, 376, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпровської установи виконання покарань №4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 вересня 2023 року.

У задоволенні клопотання сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 18:00 годині 10 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1