Справа № 345/1993/23
Провадження № 11-кп/4808/442/23
Категорія ч.4 ст. 185КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на вирок Калуського міськрайонного суду від 20.06.2023 року, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , неодруженого, з другою групою інвалідності, непрацюючого, раніше судимого Калуським міськрайонним судом 08.06.2022р. за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із призначенням іспитового строку один рік,

визнано винуватим та засуджено за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.06.2022 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.20, 93,94 КК України, ч.2 ст.504 КПК України до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Злочини вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив крадіжки під час дії на території України воєнного стану за таких обставин.

Так, 08.02.2023 близько 03:45 год. ОСОБА_7 прийшов на територію парковки для автомобілів, розташованої в м. Калуш по вул. Медична, 6, біля КНП «Калуська ЦРЛ», де побачив відчинений транспортний засіб марки «Honda Acord», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, користувачем якого являється ОСОБА_10 . Побачивши, що в автомобілі нікого не має, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на проникнення до вказаного транспортного засобу та таємне викрадення чужого майна із нього. Реалізуючи свій злочинний умисел, відкривши багажне відділення, яке не було зачинено, він таємно викрав набір інструментів марки «Єрмак» у пластмасовому кейсі чорного кольору із боками оранжевого кольору вартістю 3250 грн., стартові дроти для автомобілів вартістю 207 грн., а з салону автомобіля викрав зарядний автомобільний пристрій марки «Нoco» моделі «Z2A» із кабелем білого кольору вартістю 100 грн.

Викрадене майно ОСОБА_7 помістив у рюкзак та покинув місце події, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3557 грн.

Він же, 10.02.2023 близько 01:30 год. знову прийшов на територію парковки для автомобілів розташованої в м. Калуш по вул. Медична, 6, біля КНП «Калуська ЦРЛ», де побачив відчинений транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_2 , білого кольору, власником якого є ОСОБА_11 . Побачивши, що в автомобілі нікого не має, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на проникнення до вказаного транспортного засобу та таємне викрадення чужого майна із нього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 відкрив задні дверцята зазначеного автомобілю, з салону якого викрав: зарядний пристрій GPS навігатора марки «Prology iMap» чорного кольору вартістю 68 грн.; USB-кабель довжиною 80 см., білого кольору, вартістю 39 грн.; набір ріжково-накидних ключів розміром від 10 до 24 в кількості 18 штук, вартістю 798 грн.; автомагнітолу марки «Pionеer», моделі «JSD-520» вартістю 350 грн.; гідравлічний домкрат у пластмасовому ящику сірого кольору вартістю 450 грн.

Викрадене майно ОСОБА_7 помістив у рюкзак та покинув місце події, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1705 грн.

Не погоджуючись з вироком суду захисник подала апеляційну скаргу. Зазначає, що призначене покарання ОСОБА_7 не відповідає тяжкості вчинених ним злочинів та особі обвинуваченого, за своїм розміром є явно несправедливим через тяжкість.

Призначаючи покарання суд повною мірою не взяв до уваги висновок судово-психіатричної експертизи №91/2023 від 14.03.2023, згідно якого ОСОБА_7 виявляє ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості та є обмежено осудною особою. Обвинувачений потребує лікування, оскільки перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра, є особою з інвалідністю II групи. Зазначене вказує, що ОСОБА_7 вчиняв злочини не усвідомлюючи суспільної небезпечності своїх дій.

Просить вирок скасувати та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та обвинувачений наполягали на задоволенні її апеляційної скарги.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання вчиненим злочинам та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму ВСУ та призначив покарання достатнє та необхідне задля досягнення мети передбаченої ст.50 КК України.

При цьому суд належним чином врахував дані про особу, який раніше судимий, перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра, є особою з інвалідністю ІІ групи, є обмежено осудним, конкретні обставини справи, характер вчинених злочинів та їх наслідки.

Враховуючи ці обставини суд першої інстанції застосував ст.ст.69, 20 КК України та призначив покарання більш м`яке, ніж передбачене санкцією ст.185 ч.4 КК України.

Також, судом вирішено застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Таке рішення суду є законним та справедливим, а тому апеляційні вимоги захисника не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог захисника про призначення обвинуваченому іншого покарання не пов`язаного з позбавленням волі, вони не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, оскільки відповідно до ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що остаточне покарання призначене за сукупністю вироків, а невідбуте покарання за попереднім вироком було у виді позбавлення волі на строк 3 роки, суд першої інстанції призначив покарання з дотриманням всіх вимог діючого законодавства.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуваний вирок є законним , обґрунтованим та вмотивованим, а тому відсутні підстави для його зміни.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Калуського міськрайонного суду від 20.06.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4