ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/873/23 Номер провадження 11-кп/814/2382/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, № 0000132 від 14.06.2023, за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 01.08.2023 року-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, маючий професійно-технічну освіту, працюючий водієм в СКП «Благоустрій - Опішня» Опішнянської селищної ради, маючий на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий,

визнано винним у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України та призначено покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн, за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Скасовано арешт накладено ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області ( справа 530/761/23) на посвідчення тракториста.

Стягнуто з ОСОБА_7 , 13.10.1991 процесуальні витрати по справі у сумі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) грн 00 коп. за проведення судових експертиз на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обрано.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

В грудні місяці 2018 року (більш точного часу в ході дізнання встановити не виявилося можливим) у ОСОБА_7 якому було необхідне посвідчення тракториста-машиніста, виник злочинний намір, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення тракториста-машиніста, з метою його подальшого використання. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на підробку офіційного документа, ОСОБА_9 через всесвітню мережу «Інтернет» знайшов оголошення з наданням послуг по виготовленню та продажу посвідчення тракториста-машиніста.

Переслідуючи свій умисел, ОСОБА_7 шляхом здійснення листування в мобільному додатку Viber з невстановленою дізнанням особою, замовив собі посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 заповнене на ім`я ОСОБА_7 з відкритими категоріями «А1, G1», під час цього узгодив оплату вартості підробленого офіційного документу та усвідомлюючи, що в посвідчення тракториста-машиніста будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, передав необхідні дані, а саме свої персональні дані, особистий підпис та фотознімок для внесення їх до підробленого посвідчення тракториста-машиніста через мобільний додаток Viber, тим самим здійснив сприяння (пособництво) вчиненню кримінального проступку.

Після цього, невстановлена під час дізнання особа у невстановленому місці та у невстановлений час виготовила посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 11 березня 2019, видане ГУ Держпродспоживслужби в Рівненській області на ім`я ОСОБА_7 , яке згідно з висновком судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-23/9448-ДД від 19.06.2023 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, після чого надіслала ОСОБА_7 зв`язком АТ «Укрпошта», за місцем проживання останнього в АДРЕСА_1 , яке він особисто отримав.

Продовжуючи свої злочинні дії, 14.06.2023 ОСОБА_7 , будучи учасником дорожнього руху в якості водія трактора марки «Беларус 1025,2"», д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом марки « 2 ПТС-6,5» д.н.з. НОМЕР_3 , та рухаючись поблизу вул.Котелевської в населеному пункті с. Міські Млини Полтавського району Полтавської області, навпроти будинку під № 30 був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області за вчинення адміністративного правопорушення, в цей момент у ОСОБА_9 виник прямий умисел направлений на використання завідомо підробленого посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке згідно з висновком судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-23/9448-ДД від 19.06.2023 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, надав завідомо підроблене посвідчення тракториста машиніста на своє ім`я працівникам поліції, тим самим використавши його.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, оскаржує рішення у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, суд першої інстанції не застосував до обвинуваченого ст.49 КК України та не звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у звязку із закінчення строків давності.

Враховуючи вищезазначене, просить вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 01.08.2023 щодо ОСОБА_7 змінити. Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за ч.5 ст.27 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 н.м.д.г. на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Виключити з вироку посилання на ч.1 ст.70 КК України. Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання призначеним судом першої інстанції за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор в судовому засіданні просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачений погодився з апеляційною скаргою прокурора, просив її задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами і ніким не оскаржуються.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК та у порядку, встановленому КПК.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Чинна ч. 1 ст. 49 КК передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину;5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ст.285 КПК).

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України. Санкція ч.1 ст. 358 КК України передбачає максимальне покарання у виді двох років обмеження волі.

Інкримінований поступок вчинений обвинуваченим у 2018-2019 роках, тобто з дня його вчинення пройшло понад три роки, а отже минули строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 дав згоду на закриття кримінального провадження за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Колегія суддів, враховуючи думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив закрити кримінальне провадження в частині вчиненння кримінального проступку за строками давності, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, так як суд у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності зобовязаний скасувати вирок та закрити кримінальне кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 01.08.2023 року щодо ОСОБА_7 в частині засудження за ч.5 ст.27; ч.1 ст.358 КК України - скасувати.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27; ч.1 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження в цій частині закрити.

Виключити з вироку вказівку про застосування ч.1 ст.70 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.4 ст. 358 КК України до покарання визначеного судом, тобто до покарання у виді штрафу в розмірі 50/ п`ятьдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4