Справа № 131/1173/22
Провадження № 1-кп/131/90/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллінці кримінальне провадження № 0000332 від 25.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 за № 36 від 25.02.2022 старшого сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини на посаду командира автомобільного відділення взводу забезпечення.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» М 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено указом № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від

18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022 та № 573/2022 від 12.08.2022, який триває по даний час.

Старший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати у готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь.

Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України старший сержант ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

25.10.2022 приблизно о 01:00 год. старший сержант ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Лесі Українки, що в смт. Дашів Гайсинського району Вінницької області, помітив автомобіль ВАЗ 21099 з д.н.з. НОМЕР_3 , належний громадянину ОСОБА_6 , що був припаркований поблизу скверу, та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном для власного збагачення за рахунок чужої власності, діючи в умовах воєнного стану, зняв із вказаного автомобіля чотири колеса, що являють собою легкосплавні диски із шинами ШЗ, та, продовжуючи свою кримінально- протиправну діяльність направлену на заволодіння чужим майном, шляхом відчинення задніх пасажирських дверцят, які не були закриті на ключ, проник всередину салону автомобіля, і, відхиливши заднє сидіння, викрав із багажника, ще одне колесо (запасне), після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном загальною вартістю 6273 грн. 70 коп. на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення майна (крадіжка) поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному інкримінованому йому злочині при зазначених вище обставинах визнав повністю.

У ході судового розгляду судом досліджено надані сторонами докази що характеризують особу обвинуваченого. Так, досліджено довідку КП «Іллінецька МЛ», згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; довідку інформаційного центру ГУНП у Вінницькій області щодо судимості згідно, якої ОСОБА_3 не судимий та довідку характеристику Дшівської селищної ради згідно якої ОСОБА_3 характеризується посередньо. Також, судом досліджено відповідні накази та довідки щодо підтвердження проходження військової служби ОСОБА_3 , згідно Довідки Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 проходить військово службу за призовом під час мобілізації.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані під час судового провадження докази, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, - тобто у таємному викраденні майна (крадіжка) поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого під час судового розгляду встановлено щире каяття, відшкодування шкоди, активне сприяння розкриття злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; його відношення до скоєного, а саме відшкодування шкоди потерпілому та щире каяття. Також, судом враховується, що ОСОБА_3 проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, позиції сторін щодо призначення обвинуваченому виду та міри покарання, наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у виді щирого каяття та активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а тому при призначенні покарання слід застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді 1 року позбавлення волі. Оскільки, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, є для цієї особи надмірно суворим, натомість вказана міра покарання з урахуванням ст. 69 КК України, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчиненню засудженим нових кримінальних правопорушень, а також буде сприяти досягненню мети визначеної ст. 50 КК України.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся і надав правдиві показання, сприяв встановленню дійсних обставин справи, у нього відсутня судимість, суд визнає, що на підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 50,58,65,69 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України замість призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік ОСОБА_3 призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік із відрахуванням в доход держави 10 (десяти) відсотків із суми забезпечення засудженого ОСОБА_3 .

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Строк відбування покарання, обчислювати з моменту набрання вироку законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1510 грн. 16 коп.

Речові докази у кримінальному проваджені, а саме: п`ять автомобільних коліс, що являють собою легкосплавні диски R13 з гумою повернути ОСОБА_6 . Арешт на вказане майно накладений слідчим суддею Гайсинського районного суду Вінницької області від 28.10.2022 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Головуючий: