Справа № 296/5083/17
Вирок

Іменем України

26 грудня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000988 від 23.02.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, з неповною вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого фізичною особою-підприємцем, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,-

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира 26.06.2017 надійшло кримінальне провадження № 0000988 від 23.02.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2023 на підставі розпорядження керівника апарату суду від 03.03.2023 № 207, у зв`язку з відставкою судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 , головуючим суддею у цьому кримінальному провадженні визначено суддю ОСОБА_1 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

У ході судового розгляду судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувало кримінальне провадження № 0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України за фактом передачі майна ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна», що перебувало у податковій заставі.

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні прокурором, який здійснює повноваження прокурора та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000002, в порядку ст. 36 КПК України надано письмове доручення працівникам Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні.

Під час виконання вказаного доручення, 02.02.2017 працівниками УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в порядку ст. 93 КПК України підготовлено та вручено менеджеру ТОВ «Ходорів-Тернопільвтормет» ОСОБА_4 запит про надання інформації щодо обставин участі ТОВ «Ходорів-Тернопільвтормет» у реалізації арештованого майна BAT «Житомирський завод хімічного волокна» з долученням документів щодо взаємовідносин з вищевказаним товариством.

Отримавши вказаний запит, у невстановлений слідством час, місці та обставин у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел, направлений на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовим особам за не проведення слідчих (розшукових) дій спрямованих на встановлення обставин участі ТОВ «Ходорів-Тернопільвтормет» у реалізації арештованого майна ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, 10.02.2017 у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 прибувши до приміщення службового кабінету № 111 УЗЕ ДЗЕ НПУ, за адресою: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, під приводом надання відповіді на запит, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди службовим особам УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НПУ, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на реалізацію свого прямого злочинного умислу, направленого на надання неправомірної вигоди службовим особам, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 26.04.2017 близько 14 год 20 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні службового кабінету № 111 УЗЕ ДЗЕ НПУ, що за адресою: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, надав неправомірну вигоду службовим особам, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вигляді 20 000 гривень (40 купюр номіналом 500 гривень), після чого був викритий працівниками УВБ в Житомирській області ДВБ Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_4 надав неправомірну вигоду службовим особам, в розмірі 20 000 гривень за не проведення слідчих (розшукових) дій спрямованих на встановлення обставин участі ТОВ «Ходорів-Тернопільвтормет» у реалізації арештованого майна ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна».

Частини статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 , передбачена ч. 1 ст. 369 КК України.

Кваліфікуючи кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, суд виходить із того, що діяння обвинуваченого ОСОБА_4 виразилось у наданні неправомірної вигоди службовій особі.

Мотиви зміни обвинувачення

Відповідно до обвинувального акта, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 369 КК України, яке виразилося у наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Натомість суд, здійснюючи кримінально-правову оцінку висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, дійшов висновку, що діяння останнього слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, з огляду на таке.

Частина 1 статті 369 КК України передбачає відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідальність за ч. 3 ст. 369 КК України настає в разі вчинення діянь, передбачених частиною 1 або 2 цієї статті, якщо неправомірна вигода надавалась службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Згідно примітки 2 до ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статті 369 цього Кодексу, є особи, зазначені у пункті 1 примітки до ст. 364 цього Кодексу, посади яких згідно зі ст. 6 ЗУ «Про державну службу», належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, характеризується прямим умислом.

Тобто для встановлення наявності чи відсутності умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, слід довести, що обвинувачений ОСОБА_4 мав усвідомлювати, що суспільно-небезпечний характер його дій спрямований на наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Згідно з витягом із наказу № 49 о/с від 15.02.2017 ОСОБА_7 , обіймаючи посаду заступника начальника відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності управління захисту економіки в Житомирській області, у відповідності до примітки 2 до ст. 368 КК України належав до службової особи, яка займає відповідальне становище.

Водночас обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що не знав, що один з працівників поліції, які перебували у кабінеті під час його допиту, обіймає посаду заступника начальника відділу та належить до службових осіб, які займають відповідальне становище. 26.04.2017 прибув до Управління поліції за повісткою, яка була підписана оперативним уповноваженим органу Національної поліції. Поліцейський, який проводив допит та складав протокол свою посаду не називав. Так само, не озвучував свою посаду та посаду колеги інший поліцейський, який був присутній у кабінеті під час проведення допиту. Коли знайомився та підписував протокол свого допиту в якості свідка від 26.04.2017, не звертав увагу на назву посади працівника поліції, який проводив допит. Про те, що цей поліцейський обіймає посаду заступника начальника відділу дізнався від свого захисника лише у ході досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_4 пояснив, що ніколи не мав ніякого відношення до правоохоронних органів, не знає структуру Національної поліції, а також повноважень поліцейських, які допитують осіб в якості свідків, прибув за повісткою як до звичайних працівників поліції.

Пояснення обвинуваченого підтверджуються аналізом досліджених доказів, зокрема, протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.05.2017 № 599/42-05/01-2017 з долученими оптичними носіями DVD-R дисками, з яких вбачається, що поліцейські, що перебували у кабінеті, були у цивільному одязі. ОСОБА_7 у ході допиту ОСОБА_4 не називав свою посаду. Так само ОСОБА_8 не наголошував, що його колега, ОСОБА_7 , обіймає посаду заступника начальника відділу управління захисту економіки в Житомирській області. Також складений протокол допиту поліцейськими вголос не зачитувався.

Відповідно до копії повістки про виклик від 12.04.2017, ОСОБА_4 викликався в якості свідка до УЗЕ в Житомирській області старшим оперуповноваженим ОСОБА_8 , який обіймаючи вказану посаду не належав до службових осіб, які займають відповідальне становище.

Наведені обставини свідчать про те, що умисел ОСОБА_4 не був направлений на надання неправомірної вигоди саме особі, яка займає відповідальне становище, тому доводи обвинуваченого про не усвідомлення належності посади поліцейського ОСОБА_7 до службових осіб, які займають відповідальне становище, є обґрунтованими.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про застосування Конституції України при Здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 з відповідними змінами та доповненнями, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом, оскільки це суперечить вимогам ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутня кваліфікуюча ознака - надання неправомірної вигоді особі, яка займає відповідальне становище, а тому його дії підлягають перекваліфікації з ч. 3 ст. 369 КК України на ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у наданні неправомірної вигоди службовій особі.

Вищенаведені зміни у правовій кваліфікації діяння обвинуваченого та викладенні формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, у порівняні з формулюванням обвинувачення, що міститься в обвинувальному акті, обумовлені встановленими під час судового розгляду обставинами справи, які, загалом, суттєво не впливають на обсяг обвинувачення, а також на можливість сторони захисту здійснювати належний захист від висунутого обвинувачення.

Така зміна кваліфікації та фактичних обставин відповідає вимогам ч. 3 ст. 337 КПК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин щодо вчинення

ОСОБА_4 кримінального правопорушення

Судом встановлено, що у скоєному обвинуваченим діянні містяться ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Учинення обвинуваченим інкримінованих йому дій доводиться сукупністю доказів сторони обвинувачення, зокрема, показаннями обвинуваченого, свідків, документами, речовими доказами та висновками експертів.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 хоча вказав, що вину у вчиненому злочині не визнає, однак розкаявся у скоєному. Надав показання, що у 2017 році був одним із засновників ТОВ «Ходорів-Тернопільвтормет» та обіймав посаду менеджера у цьому товаристві. У той час правоохоронними органами розслідувалось кримінальне провадження за фактом демонтажу майна ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна».

Від працівників поліції отримав запит про надання відповідних документів та повістку про необхідність з`явитися до Управління поліції для допиту в якості свідка.

26.04.2017 прибув до кабінету в Управлінні поліції. У кабінеті перебувало двоє поліцейських, один з яких на комп`ютері друкував протокол допиту.

Працівник поліції, який складав протокол допиту не представлявся та не повідомляв про свою посаду. Так само не називав свою посаду та посаду колеги інший поліцейський, який був присутній у кабінеті під час проведення допиту. Коли знайомився та підписував протокол свого допиту в якості свідка від 26.04.2017 в кабінеті Управління поліції, не звертав увагу на посаду поліцейського, який проводив допит.

Про те, що поліцейський, який складав протокол його допиту, обіймає посаду заступника начальника відділу не знав. Дізнався про це від свого адвоката у ході досудового розслідування. Ніколи не мав ніякого відношення до правоохоронних органів, не знає структуру Національної поліції, а також повноважень поліцейських, які допитують осіб в якості свідків, прибув за повісткою як до звичайних працівників поліції.

Показання щодо обставин надання неправомірної вигоди відмовився надавати, посилаючись на ст. 63 Конституції України, пояснивши, що не хоче коментувати ці події.

У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Свідок ОСОБА_7 надав показання, що в 2017 році працював на посаді заступника начальника відділу Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. У ході розслідування кримінального провадження за фактом демонтажу майна ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» виконував доручення слідчого чи прокурора, точно не пам`ятає, щодо отримання відповідної інформації та допиту осіб. При врученні запиту про надання документів, ОСОБА_4 висловив пропозицію щодо надання неправомірної вигоди. Про отримання пропозиції доповів керівництву. За даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Пізніше, точної дати не пам`ятає, у робочому кабінеті після проведення допиту ОСОБА_4 в якості свідка, в рамках виконання вищезазначеного доручення, останній надав неправомірну вигоду, точну суму не пам`ятає, після чого був затриманий працівниками Управління внутрішньої безпеки.

Свідок ОСОБА_9 надав показання, що в 2017 році працював в Управлінні захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. У цей час, точної дати не пам`ятає, до Управління надійшло доручення від слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні за фактом демонтажу ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна». У ході виконання доручення викликався ОСОБА_4 для вручення запиту щодо надання необхідних документів. Під час отримання запиту ОСОБА_4 висловив пропозицію щодо надання неправомірної вигоди. Про отримання цієї пропозиції повідомили керівництво. За даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У робочому кабінеті в будівлі ГУНП в Житомирській області працівниками БЕБ було встановлено два засоби для проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо фіксації неправомірних дій ОСОБА_4 . Також один із засобів був закріплений на його одязі.

Через деякий час до службового кабінету прибув ОСОБА_4 , приніс відповідні документи та був допитаний у якості свідка. Після цього надав неправомірну вигоду в сумі 20 тисяч гривень та був затриманий.

Свідок ОСОБА_10 надала показання, що у 2017 році обіймала посаду директора ТОВ «Ходорів-Тернопільвтормет», яке займалося демонтажем майна ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна». Від правоохоронних органів на підприємство запити не надходили. Щодо обставин надання ОСОБА_4 неправомірної вигоди нічого не знає.

Судом безпосередньо оголошені та досліджені в якості доказів документи, надані стороною обвинувачення, у яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження за № 0000988 від 23.02.2017 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 369 КК України;

-постанову заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 23.02.2017 про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000988 від 23.02.2017;

-рапорт заступника начальника відділу УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НПУ підполковника поліції ОСОБА_7 від 10.02.2017 щодо отримання пропозиції від ОСОБА_4 про надання неправомірної вигоди;

-рапорт т.в.о. начальника відділу УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НПУ капітана поліції ОСОБА_8 від 10.02.2017 щодо отримання пропозиції від ОСОБА_4 про надання неправомірної вигоди;

-постанову від 25.02.2017 про доручення розслідування кримінального провадження № 0000988 від 23.02.2017 групі слідчих;

-постанову про уточнення кваліфікації злочинних дій слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 25.02.2017, якою перекваліфіковано злочинні дії невідомої особи по кримінальному провадженню № 0000988 від 23.02.2017 з ч. 1 ст. 369 КК України на ч. 3 ст. 369 КК України;

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження за № 0000988 від 23.02.2017 з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 369 КК України;

-постанову від 24.04.2017 про доручення розслідування кримінального провадження № 0000988 від 23.02.2017 групі слідчих;

-протокол огляду місця події від 26.04.2017 з відеозаписом, проведений слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_13 у службовому кабінеті № 111 УЗЕ ДЗЕ НПУ за адресою: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, у ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 20 000 гривень (40 купюр, номіналом по 500 грн);

-постанову слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 26.04.2017 про визнання грошових коштів в сумі 20 000 гривень (40 купюр, номіналом по 500 грн) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження;

-ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.04.2017 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000988 від 23.02.2017, а саме грошових коштів в сумі 20 000 гривень (40 купюр, номіналом по 500 грн);

-розписки ОСОБА_4 від 28.09.2017 про отримання від працівників поліції ключа, техпаспорта на автомобіль, кредитної картки та мобільного телефону;

-постанову слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_13 про призначення технічної експертизи документів від 03.05.2017;

-висновок експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 1/844 від 02.06.2017, згідно якого надані грошові кошти у національній валюті України в сумі 20 000 гривень, а саме 40 банкнот номіналом по 500 грн відповідають аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу;

-довідку про витрати на проведення судової технічної експертизи документів № 1/844 від 02.06.2017, згідно якої вартість експертизи становить 989 грн 60 коп;

-акт прийму-передачі майна на зберігання від 16.06.2017 згідно якого спецпакет № 3931661 з грошовими коштами в сумі 20 000 гривень передано на відповідальне зберігання представнику ПАТ КБ «Приватбанк»;

-протокол огляду матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000002 від 06.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, проведений прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 10.05.2017, а саме: витяг з кримінального провадження № 00000002 за ч. 1 ст. 388 КК України на 1 арк.; постанову про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 00000002 на 1 арк; доручення прокурора Житомирської місцевої прокуратури в порядку ст. 36 КПК України у кримінальному провадженні № 00000002 адресоване начальнику УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НПУ № М-33/17 від 13.01.2017 на 2 арк.; доручення прокурора Житомирської місцевої прокуратури в порядку ст. 36 КПК України у кримінальному провадженні № 00000002 адресоване начальнику УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НПУ № М-33/17 від 28.03.2017 на 2 арк.; супровідний лист т.в.о. заступника начальника УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НПУ №2687/39/02-2017 про направлення прокурору ОСОБА_14 матеріалів частково виконаного доручення № М-33/17 від 28.03.2017 з додатками на 27 арк.;

-витяг з наказу № 49 о/с від 15.02.2017 заступника Голови начальника Департаменту захисту економіки НПУ генерала поліції третього рангу ОСОБА_15 про призначення ОСОБА_7 заступником начальника, ОСОБА_8 старшим оперуповноваженим відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності управління захисту економіки в Житомирській області;

-договори № 6, 7, 26 цивільно-правового характеру між ТзОВ «Ходорів-Тернопільвтормет» та ОСОБА_4 ;

-клопотання про зняття грифу секретності від 09.06.2017 у кримінальному провадженні № 0000988;

-повістки про виклик ОСОБА_4 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 26.04.2017 у кримінальному провадженні № 00000002;

-клопотання старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_16 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.04.2017, а саме обстеження публічно недоступних місць, шляхом таємного проникнення в них, у тому числі з використанням технічних засобів, з метою встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконтролю особи за адресою: АДРЕСА_2 Головне управління Національної поліції в Житомирській області, каб. №111;

-ухвалу слідчого судді апеляційного суду Житомирської області від 24.04.2017 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій з ОСОБА_4 , а саме обстеження публічно недоступних місць, шляхом таємного проникнення в них, у тому числі з використанням технічних засобів, з метою встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконтролю особи за адресою: АДРЕСА_2 Головне управління Національної поліції в Житомирській області, каб. №111;

-доручення прокурора Житомирської місцевої прокуратури працівникам УВД в Житомирській області ДВБ НП України на проведення оперативно-розшукових заходів на виконання ухвали слідчого судді апеляційного суду Житомирської області від 24.04.2017;

-протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.05.2017 № 599/42-05/01-2017 на 5 арк. з долученими оптичними носіями інформації (диск) DVD-R інв. № 122 від 25.04.2017 та DVD-R інв. № 123 від 25.04.2017;

-клопотання про зняття грифу секретності від 20.06.2017 у кримінальному провадженні № 0000988;

-скріншоти відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000988, згідно яких 10.03.2017 були внесені зміни щодо перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 369 КК України на ч. 3 ст. 369 КК України;

-протокол затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину від 26.04.2017;

-ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.04.2017 про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень;

-копію квитанції № 66 від 29.04.2017 про внесення ОСОБА_17 застави в розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень за ОСОБА_4 ;

-характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 (копію паспорту громадянина України; довідку про судимість, довідки про не перебування на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах; характеристику з місця роботи; довідку про склад сім`ї; свідоцтво про одруження; свідоцтво про народження дітей; копії посвідчень членів багатодітної сім`ї).

Проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд доходить наступного висновку.

ОСОБА_4 є фізичною осудною особою, який на момент вчинення злочину досяг 16-річного віку, тобто є суб`єктом цього злочину.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 діяв з прямим умислом, з метою спонукання працівників правоохоронних органів щодо не проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин участі ТОВ «Ходорів-Тернопільвтормет» у реалізації арештованого майна ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна».

Протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.05.2017 № 599/42-05/01-2017 доведено, що ОСОБА_4 достеменно усвідомлював, що він надає неправомірну вигоду службовим особам, а саме працівникам поліції за невиконання ними певних дій з використанням наданої їм влади.

Згідно з витягом із наказу заступника Голови начальника Департаменту захисту економіки НПУ генерала поліції третього рангу ОСОБА_18 від 15.02.2017 № 49 о/с, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким надавалась обвинуваченим неправомірна вигода, на момент вчинення злочину обіймали посади в органах Національної поліції України, тобто у відповідності до примітки 1 ст. 364 КК України мали статус службових осіб.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявна суб`єктивна сторона як елемент складу кримінального правопорушення.

Об`єктом даного злочину є суспільні відносини, що забезпечують правильну (належну) діяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних чи комунальних підприємств, установ чи організацій, а також їх службових осіб, у частині їх непідкупності та фінансування виключно у порядку встановленому чинним законодавством.

Предметом, як факультативною ознакою об`єкту злочину, є грошові кошти, які надані обвинуваченим у якості неправомірної вигоди.

Згідно з приміткою до статті 364-1 КК України у статтях 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3, 368-4, 369, 369-2 та 370 цього Кодексу під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, полягає у наданні неправомірної вигоди службовій особі.

Факт надання ОСОБА_4 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів знайшов своє підтвердження згідно з дослідженими в судовому засіданні: розсекреченим протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.05.2017 № 599/42-05/01-2017 з долученими DVD-R дисками, яким зафіксовано передачу грошових коштів працівникам поліції; протоколом огляду місця події від 26.04.2017 з відеозаписом, відповідно до якого у службовому кабінеті № 111 УЗЕ ДЗЕ НПУ за адресою: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 20 000 гривень (40 купюр, номіналом по 500 грн), які згідно з висновком експерта № 1/844 від 02.06.2017 відповідають аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу.

Таким чином, у ході судового розгляду доведено, що ОСОБА_4 надав неправомірну вигоду службовій особі та в його діях наявний складу злочину, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

Оцінка доводів сторони захисту щодо належності та допустимості доказів

В судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання щодо недопустимості протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 23.05.2017 № 599/42-05/01-2017 на 5 арк. з долученими оптичними носіями інформації (диск) DVD-R інв. № 122 від 25.04.2017 та DVD-R інв. № 123 від 25.04.2017.

Свою позицію адвокат ОСОБА_5 , обґрунтував тим, що ухвалою слідчого судді апеляційного суду Житомирської області від 24.04.2017 надавався дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій з ОСОБА_4 , а саме обстеження публічно недоступних місць, шляхом таємного проникнення в них, у тому числі з використанням технічних засобів, з метою встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконтролю особи. Натомість, оперативними працівниками фактично проводився інший вид негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи.

Суд не погоджується з думкою сторони захисту щодо недопустимості даного доказу з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КПК України фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки.

Відмінність аудіо-, відеоконтролю особи від спостереження за особою, річчю або місцем полягає у використанні аудіо-, відеозаписуючих пристроїв, встановлених всередині публічно недоступних місць для фіксації поведінки особи.

Частиною другою ст. 267 КПК України визначено, що публічно недоступним є місце, до якого неможливо увійти або в якому неможливо перебувати на правових підставах без отримання на це згоди власника, користувача або уповноважених ними осіб.

Судом встановлено, що вказана негласна слідча (розшукова) дія проводилась у каб. № 111, приміщення Головного управління Національної поліції в Житомирській області, яке є публічно недоступним.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_8 у робочому кабінеті в будівлі ГУНП в Житомирській області працівниками БЕБ було встановлено два засоби для проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо фіксації неправомірних дій ОСОБА_4 та один із засобів був закріплений на його одязі.

За таких обставин, враховуючи, що аудіо-, відеоконтроль обвинуваченого здійснювався у публічно недоступному місці, чинним законодавством не визначено перелік способів та місць встановлення технічних засобів для обстеження таких місць, порушень у проведенні даної негласної слідчої дії не вбачається.

Суд не погоджується з доводами захисника ОСОБА_4 про те, що внаслідок невірної кваліфікації кримінального правопорушення за доктриною «плодів отруйного дерева» негласні слідчі (розшукові) дії, на які посилається сторона обвинувачення, є недопустимими, оскільки судом встановлено, що на момент проведення негласної слідчої (розшукової) дії «обстеження публічно недоступних місць» існували достатні підстави для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування щодо особи за ч. 3 ст. 369 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Правова позиція щодо вказаного питання викладена у постанові Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 607/15414/17).

Крім того, захисник обвинуваченого заявив клопотання про визнання недопустимим протокол огляду місця події від 25.04.2017 та додаток до нього відеозапис, грошові кошти в сумі 20 тис. грн, висновок експерта № 1/844 від 02.06.2017.

Своє клопотання захисник обґрунтував тим, що всупереч ч. 7 ст. 223 КПК України одним із понятих під час проведення цієї слідчої дії був залучений працівник правоохоронного органу.

Суд вважає, що вказане клопотання захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне. Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Враховуючи, що КПК України не передбачає обов`язкової участі понятих при огляді, якщо він проводиться не в житловому приміщенні, участь понятих при огляді місця події, який проводився у приміщенні Головного управління Національної поліції в Житомирській області, яке є режимним об`єктом з обмеженим доступом, не була обов`язковою. З огляду на наведене, клопотання захисника про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 25.04.2017 та додаток до нього відеозапис, грошові кошти в сумі 20 тис. грн, висновок експерта № 1/844 від 02.06.2017, яким визначено, що вилучені кошти відповідають аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу, не підлягає задоволенню.

Також суд не погоджується з доводами захисника ОСОБА_19 щодо порушення права на захист під час затримання ОСОБА_4 та визнання у зв`язку з цим недопустимими зібрані докази.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, від 26.04.2017 останньому були роз`яснені права та обов`язки, визначені ст. 42 КПК України. ОСОБА_4 у протоколі власноручно зроблено запис про те, що права та обов`язки йому зрозумілі. Протокол про затримання підписаний ОСОБА_4 , та копія протоколу вручена затриманому та захиснику підозрюваного, адвокату ОСОБА_20 .

Таким чином, суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_4 під час його затримання.

Водночас суд визнає неналежними доказами, надані адвокатом ОСОБА_5 копії декларацій ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , в яких зазначено, що вони обіймали посади заступників начальника відділу відповідних обласних Управлінь захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України, оскільки вказані документи не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Мотиви призначення покарання

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.

Суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_4 з прямим умислом, є закінченим та відноситься до нетяжкого злочину. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, вважається корупційним, згідно з приміткою до ст. 45 КК України.

Судом також враховано особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 369 КК України передбачено альтернативні види покарань у виді штрафу, обмеження волі та позбавлення волі.

З огляду на викладене, суд вважає, що попередження нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції ОСОБА_4 від суспільства.

Відтак, мета покарання, передбачена ч. 2 ст. 50 КК України, може бути досягнута за умови призначення ОСОБА_4 менш суворого виду покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 369 КК України (у редакції Закону України від 10.11.2015 № 770-VIII), на момент вчинення цього кримінального правопорушення.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Водночас ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання з наступних підстав.

Як встановлено судом, 26.04.2017 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України (у редакції Закону України від 10.11.2015 № 770-VIII) за обставин, викладених у вироку.

На час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення санкція ч. 1 ст. 369 КК України (у редакції Закону України Закону України від 10.11.2015 № 770-VIII) передбачала покарання у виді штрафу від п`ятисот до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

За таких обставин, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України (у редакції Закону України від 10.11.2015 № 770-VIII), згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, визначеною ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Частиною 5 ст. 74 КК України передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 49 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у ч. ч. 1, 2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Матеріали провадження не містять доказів того, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (у редакції Закону України від 10.11.2015 № 770-VIII), зупинявся чи переривався.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України (у редакції Закону України від 10.11.2015 № 770-VIII), не належить до злочинів проти основ національної безпеки України, проти миру та безпеки людства, перелік яких визначено в ч. 5 ст. 49 КК України. Тобто законодавча заборона звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на обвинуваченого не поширюється.

Враховуючи, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (у редакції Закону України від 10.11.2015 № 770-VIII) закінчився, вказане кримінальне правопорушення не входить до переліку злочинів, який міститься у ч. 5 ст. 49 КК України, до яких давність не застосовується - суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

У відповідності до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України до речових доказів - грошових коштів у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, а саме: 40 купюр номіналом 500 гривень, необхідно застосувати спеціальну конфіскацію шляхом їх примусового безоплатного вилучення у власність держави.

Витрати на залучення експерта для проведення судово-технічної експертизи документів № 1/844 від 02.06.2017, що склали 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

У зв`язку із застосуванням спеціальної конфіскації арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.04.2017 на грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, а саме: 40 купюр номіналом 500 гривень скасуванню не підлягає.

Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40000 грн., застосований до ОСОБА_4 , необхідно залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень слід повернути заставодавцю ОСОБА_17 .

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 374, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (у редакції Закону України від 10.11.2015 № 770-VIII) та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 369 КК України (у редакції Закону України від 04.12.2020 № 1074-ІХ), на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Після набрання вироком законної сили, на підставі статей 96-1, 96-2 КК України, до речових доказів - грошових коштів у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, а саме: 40 купюр номіналом 500 гривень, застосувати спеціальну конфіскацію шляхом їх примусового безоплатного вилучення у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-технічної експертизи документів № 1/844 від 02.06.2017, що склали 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40000 грн., застосований до ОСОБА_4 , необхідно залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_17 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.04.2017 на грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, а саме: 40 купюр номіналом 500 гривень, залишити в силі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1