ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000124 від 16.05.2022 стосовно

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Северодонецьк Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 28 - частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваної (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави стосовно ОСОБА_7 у розмірі ста двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 322 080,00 гривень та покладено на неї обов`язки за ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), строком дії до 04 листопада 2023 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК, яка підтверджується доказами зібраними в ході досудового розслідування та долученими до клопотання слідчого в їх сукупності.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеним прокурором існування ризику, передбаченого п 1 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування, враховуючи, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що може бути обґрунтованим ризиком її переховування від слідства і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване діяння.

Слідчий суддя вважав недоведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, визначених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування.

Слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, які будуть на неї покладені у разі внесення нею або іншою юридичною чи фізичною особою застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також майновий та сімейний стан останньої, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя визначив заставу у сумі 322 080,00 гривень, оскільки саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи осіб, які її подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в повному обсязі та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу не враховано, що само по собі існування факту ймовірності вчинення особою кримінального правопорушення врешті не може розглядатися окремо від його правильної юридичної кваліфікації.

Навіть якщо передбачати будь-яку ймовірність того, що у майбутньому, можливо, буде доведено наявність певних неправомірних дій з боку підозрюваної, на теперішній час жодним чином не встановлено, що таким діям щонайменше попередньо надано правильну правову оцінку, адже зазначені у матеріалах кримінального провадження договори про поставку продуктів харчування, за своєю правовою природою, були укладеними та підлягали виконанню, а, водночас, за фізичне місцезнаходження самих директорів навчальних закладів, які підписували відповідні акти списання, ОСОБА_7 не відповідала, а вказані акти вона особисто замість директорів не підписувала та не була уповноваженою за них це робити.

Таким чином, захисник робить висновок, що наразі по суті обґрунтовано не встановлено та не визначено відповідного обсягу будь-яких протиправних дій, вчинених безпосередньо з боку ОСОБА_7 , що, у тому числі, містять конкретні об`єктивно виражені (місце, час, обставини) ознаки самої розтрати певного майна. Як наслідок, із матеріалів кримінального провадження й у цілому вже зараз не вбачається наявності вагомих доказів учинення з боку ОСОБА_7 відповідних умисних дій.

Вважає, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину є необґрунтованою, а відтак немає підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої для підозрюваної є завідомо непомірним.

Зазначає, що в оскарженій ухвалі не конкретизовано та не визначено належних підстав для висновку про те, що підозрювана, у разі незастосування до неї застави, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. У першу чергу, безпідставність такого висновку випливає із того, що, за змістом ст. 194 КПК, необхідні процесуальні обов`язки на підозрювану можуть бути покладені й без застосування такого запобіжного заходу, як застава.

Сторона захисту вважає, що під час вирішення питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчим суддею в достатній мірі не враховано дані про її особу та майновий стан, а саме: міцність соціальних зв`язків підозрюваної, яка має постійне місце роботи та проживання й на утриманні якої знаходиться батько похилого віку, котрий страждає на серйозні захворювання та потребує постійного догляду; її бездоганну людську репутацію, відомості, що виключно позитивно її характеризують; відсутність у неї судимостей, як і об`єктивну відсутність у неї будь-якої підтвердженої за плином часу схильності до протиправної поведінки.

Також, слідчим суддею не взято до уваги дійсний матеріальній стан підозрюваної ОСОБА_7 та практичну відсутність у неї можливості на теперішній час внести заставу у визначеному розмірі, який для неї, як наслідок, є завідомо непомірним.

При цьому, слідчим суддею у належній мірі не враховано, що з часу подій, які інкримінуються ОСОБА_7 , до моменту письмового повідомлення їй про підозру сплинуло більше одного року, й у матеріалах справи відсутні жодні відомості, що упродовж вказаного періоду часу ОСОБА_7 хоча би будь-яким чином намагалася перешкодити встановленню істини у справі та переховатись від органів досудового розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрювана підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості повідомлення про підозру.

Апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК є обґрунтованими і підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого.

Повідомлення про підозру має містити відомості, зокрема зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Таким чином, рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від (1) рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру та (2) терміну здійснення ефективного розслідування.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Стандарт «обґрунтованої підозри» є вищим ніж стандарт «достатніх підстав (доказів)», оскільки пов`язаний з обмеженням прав, свобод та інтересів людини, в даному випадку право на свободу.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 злочинів за обставин, викладених в повідомленні про підозру, підтверджується, зокрема:

- протоколом огляду мережі Інтернет від 13.02.2022, а саме Інтернет сторінки системи публічних закупівель «Прозорро», де виявлені копії документів на ім`я ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , зокрема, договори на оренду нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 та холодильного обладнання, а також листи щодо державної реєстрації потужностей відповідно до яких ФОП мають потужності на яких провадиться діяльність пов`язана з харчовими продуктами, які не потребують дотримання температурного режиму та можуть зберігатися при температурі вище 10 С;

- протоколом обшуку за місцем проживання начальника Управління освіти МВЦА Луганської області ОСОБА_7 від 16.09.2022 за результатами якого були виявлені та вилучені договори №20 від 14.04.2022, № 27 від 15.04.2022 № 31 від 14.04.2022, № 39 від 15.04.2022 № 40 від 15.04.2022, № 45 від 15.04.2022, № 55 від 26.04.2022, копія протокольного доручення від 18.03.2022 та акт приймання-передачі та списання харчових продуктів від 20.04.2022;

- протоколом обшуку за місцем проживання головного бухгалтера Управління освіти Сєвєродонецької МВЦА Луганської області ОСОБА_17 від 16.09.2022 за результатами якого були виявлені та вилучені документи з чорновими записами відносно укладання договорів;

- протоколом тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ПРАТ «ВФ Україна» від 08.12.2022, а саме до відомостей по телефонним з`єднанням з номеру мобільного телефону ОСОБА_7 з іншими абонентами, місцезнаходження абонента на час з`єднання тощо;

- протоколом огляду документів від 24.01.2023, отриманих у ПРАТ «ВФ Україна», а саме відомостей по телефонним з`єднанням з номеру мобільного телефону ОСОБА_7 з іншими абонентами, місцезнаходження абонента на час з`єднання тощо. Відповідно до якого з 14.04.2022 по 31.05.2022 ОСОБА_7 перебувала в зоні дії базових станцій, розташованих у м. Вінниця та не мала телефонних з`єднань з будь-якими фізичними особами підприємцями з якими були укладені договори;

- протоколом огляду документів від 06.01.2023, а саме відомостей по руху грошових коштів та зняття готівки в касах банків з рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк» на ім`я ФОП ОСОБА_14 , за результатами чого встановлено, що у період 29.04.2022 по 26.05.2022 грошові кошти, отримані в якості оплати за договорами № 39 від 15.04.2022 та № 40 від 15.04.2022 були у повному обсязі зняті громадянкою України ОСОБА_18 у відділенях АТ «Ощадбанк», що знаходяться у м. Києві;

- протоколом огляду документів від 09.01.2023, а саме відомостей по руху грошових коштів та зняття готівки в касах банків з рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк» на ім`я ФОП ОСОБА_16 , за результатами чого встановлено, що у період 29.04.2022 по 27.05.2022 грошові кошти, отримані в якості оплати за договором № 55 від 14.04.2022 були у повному обсязі зняті громадянкою України ОСОБА_18 у відділенях АТ «Ощадбанк», що знаходяться у м. Києві;

- протоколом огляду документів від 17.02.2023, а саме відомостей по руху грошових коштів та зняття готівки в касах банків з рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк» на ім`я ФОП ОСОБА_15 , за результатами чого встановлено, що у період 29.04.2022 по 31.10.2022 грошові кошти, отримані в якості оплати за договором No 45 від 15.04.2022 були у повному обсязі зняті громадянкою України ОСОБА_18 у відділенях АТ «Ощадбанк», що знаходяться у м. Києві;

- протоколом огляду документів від 11.01.2023, а саме юридичних справ на ім`я ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 відповідно до яких держателем платіжних карток є ОСОБА_18 ;

- протоколом огляду документів від 12.01.2023, а саме відомостей щодо IP- адрес з яких відбувалось з`єднання з системою клієнт-банк за період з 30.06.2021 по 20.09.2022, відповідно до яких ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 використовували одні й ті самі ІР-адреси;

- протоколом огляду мережі Інтернет від 04.04.2023, а саме сайту «2ІР», відповідно до якого IP-адреси, якими користувалися ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 належить провайдерам, які знаходяться у м. Яворів Львівської області та м. Києві, де у вказаний період перебувала ОСОБА_18 ;

- протоколом огляду документів від 07.07.2023, отриманих у ПРАТ «ВФ Україна», а саме відомостей по телефонним з`єднанням ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 з іншими абонентами, місцезнаходження абонента на час з`єднання тощо. Відповідно до якого з березня 2022 року по 29.04.2022 зазначені особи перебували поза межами міста Сєвєродонецьк Луганської області, зокрема в інших населених пунктах країни;

- протоколом огляду документів від 01.06.2023, а саме фото та відеоматеріалів, отриманих у Сєвєродонецькій МВЦА Луганської області, за результатами чого встановлено відсутність відомостей щодо процесу завантаження/розвантаження/зберігання/передачі продуктів харчування яловичина тушкована, свинина тушкована, масло солодковершкове, печінка яловича заморожена, курятина тушкована, філе куряче заморожене, кури заморожені, які придбані за договорами на закупівлю товарів за бюджетні кошти № 20 від 14.04.2022, договір № 27 від 15.04.2022, договір № 31 від 14.04.2022, договір № 39 від 15.04.2022, договір № 40 від 15.04.2022, договір № 45 від 15.04.2022, договір № 55 від 14.04.2022;

- протоколом огляду висновку комп`ютерно-технічної експертизи № 47 від 02.02.2023, відповідно до якого оглянуто листування між ОСОБА_26 та ОСОБА_18 з приводу виготовлення підроблених накладних на закупівлю продуктів харчування, зокрема, мороженої продукції від імені ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_17 , від 16.09.2022 та 22.05.2022, яка повідомила, що вона працює на посаді головного бухгалтера Управління освіти Сєвєродонецької МВЦА Луганської області, на час підписання договорів на закупівлю продуктів харчування у квітні 2022 року вона перебувала у м. Ірпінь Київської області. Вона як головний бухгалтер не підписувала за допомогою свого електронного цифрового підпису зазначені договори, її ключ на той час перебував у м. Дніпро. Через тиск з боку ОСОБА_27 , вона надала пароль від свого ключа іншій особі. Після цього вказані договори були підписані та завантажені у систему СДО «Клієнт-казначейства»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 17.05.2023, яка повідомила, що станом на квітень 2022 року вона працювала фахівцем господарчої групи Управління освіти Сєвєродонецької МВЦА Луганської області та у квітні 2022 року вона отримала усну вказівку від ОСОБА_7 знайти постачальників продуктів харчування для закладів освіти Сєвєродонецької територіальної громади. Єдиним постачальником хто був на зв`язку була ОСОБА_18 , яка повідомила, що неї наявні продукти харчування, які саме не уточнювала. Чому саме постачальником продуктів харчування була ОСОБА_18 , а не ФОП, зазначені в договорах останній не відомо. Далі, у квітні 2022 року, їй зателефонувала ОСОБА_18 та повідомила про те, що необхідно організувати транспортування продуктів харчування. Вказану інформацію вона одразу повідомила ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_29 від 09.12.2022, яка повідомила щодо обставин її перебування у приміщенні Ліцею «ІНІТІУМ» у березні 2022 року, під час бойових дій на території м. Сєвєродонецьк Луганської області та яка повідомила, що не отримувала, не перевіряла якість харчових продуктів та не брала участь у їх списанні згідно акту приймання-передачі та списання харчових продуктів від 20.04.2022. Відомості зазначені в акті не можуть відповідати дійсності, оскільки 31.03.2022 вона виїхала з м. Сєвєродонецьк Луганської області та фактично не могла отримати продукти харчування, зазначені в акті;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_30 від 02.05.2023, яка повідомила, що понад 10 років зареєстрована як ФОП з основним видом діяльності - виробництво та реалізація продуктів харчування, зокрема, м`ясних виробів. У липні 2022 року до неї звернулася ОСОБА_18 з пропозицією виписати накладні на поставку продуктів харчування на ім`я декількох її ФОП без фактичної поставки продуктів харчування на їх адресу. За це вона пообіцяла повернути їй раніше існуючий борг у розмірі 269 тисяч гривень. У подальшому, ОСОБА_18 неодноразово зверталася з проханням поставити печатки у підготовлені нею накладні, проте вона повідомила, що її печатка залишилася у м. Сєвєродонецьк Луганської області;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_31 від 10.01.2023 та 26.04.2023, який повідомив, що він працює на посаді 1-го заступника начальника ДПРЗ ГУ ДСНС України в Луганській області. У період з 13.04.2022 по 20.04.2022 він за наказом керівництва, в якості старшого групи ротації був направлений до м. Сєвєродонецьк, де крім інших завдань, розвозив гуманітарну допомогу мешканцям м. Сєвєродонецьк зі складу по АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вказаному складі він не бачив жодних морозильних камер. Належних умов для зберігання мороженої продукції на складі не було. Взагалі морожену продукцію з 13.04.2022 по 18.04.2022 він та працівники його підрозділу не розвозили;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_32 від 26.04.2023, який повідомив, що він працює на посаді командира 12 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Луганській області. У період з 13.04.2022 по 20.04.2022 він за наказом керівництва, в якості командира рятувального відділення групи ротації ротації був направлений м. Сєвєродонецьк, де крім інших завдань, розвозив гуманітарну допомогу мешканцям м. Сєвєродонецьк зі складу по АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вказаному складі він не бачив жодних морозильних камер. Належних умов для зберігання мороженої продукції на складі не було. Взагалі морожену продукцію з 13.04.2022 по 18.04.2022 він та працівники його підрозділу не розвозили;

- та іншими доказами, долученими до клопотання слідчого у їх сукупності.

Апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Колегія суддів відзначає, що предметом апеляційного розгляду наразі є не рішення слідчого судді, прийняте за результатами оскарження повідомлення про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, а лише встановлення обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, необхідної для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

В той же час, сторона захисту не позбавлений права оскаржити повідомлення про підозру до слідчого судді в окремому провадженні в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК і рішення слідчого судді буде мати відповідні правові наслідки, в тому числі і для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи захисника про необґрунтованість підозри, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами.

Посилання на захисника на акт списання продуктів як підставу для визнання підозри необґрунтованою, спростовується протоколом допиту свідка ОСОБА_29 від 09.12.2022, яка повідомила відомості зазначені в акті не можуть відповідати дійсності, оскільки 31.03.2022 вона виїхала з м. Сєвєродонецьк Луганської області та фактично не могла отримати продукти харчування, зазначені в акті, а також протоколом огляду документів від 07.07.2023, отриманих у ПРАТ «ВФ Україна», а саме відомостей по телефонним з`єднанням ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 з іншими абонентами, місцезнаходження абонента, відповідно до якого з березня 2022 року по 29.04.2022 зазначені особи перебували поза межами міста Сєвєродонецьк Луганської області, зокрема в інших населених пунктах країни.

Доводи захисника, що за фізичне місцезнаходження самих директорів навчальних закладів, які підписували відповідні акти списання, ОСОБА_7 не відповідала, а вказані акти вона особисто замість директорів не підписувала та не була уповноваженою за них це робити, спростовуються тим, що форма акта списання продуктів, затверджений саме ОСОБА_7 , що підтверджується копією висновку експертизи, долученого до клопотання слідчого, і саме на неї був покладений обов`язок організації постачання продуктів харчування та відповідно, контролю за їх реальним постачанням.

Стосовно наявності ризиків, передбачених пунктами 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

Слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги, що наявний ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду підтверджується з огляду на тяжкість покарання, що їй загрожує у разі доведення її винуватості, яке відповідно до ст. 12 КК відносяться до особливо тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 5 ст. 191 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Аналізом матеріалів досудового розслідування, можна дійти висновку, що саме на ОСОБА_7 покладався обов`язок закупівлі продуктів харчування та на управління освіти під її керуванням і в силу займаної посади та покладених обов`язків, контроль за належним укладенням договорів постачання та реальним постачанням продукції.

Вказані вище обставини, посилюють ризик переховування від органу досудового розслідування.

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб та обумовлює можливість підозрюваній переховуватись на тимчасово непідконтрольній українській владі територіях, що значно ускладнити органам правопорядку вживати заходи реагування на таку поведінку підозрюваної та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стосовно врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК та розміру застави.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді видно, що судом враховані дані про особу ОСОБА_7 яка раніше не судима, а також майновий та сімейний стан.

В той же час, зазначені обставини не спростовують правильності висновків слідчого судді про необхідність застосування до неї такого запобіжного заходу, який на даному етапі досудового розслідування зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленому ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки такі обставини існували і під час вчинення інкримінованих їй злочинів, проте не були належним стримуючим фактором від протиправної поведінки.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Також апеляційний суд зважає на положення ч. 2 ст. 182 КПК, відповідно до яких застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

При цьому, виходячи з положень ст. 176 КПК, застава є менш суворим запобіжним заходом порівняно з домашнім арештом або триманням під вартою, в той же час вона застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а її розмір має бути достатнім, щоб під умовою звернення внесених коштів у доход держави, підозрюваний не вдався до втечі та переховування від правоохоронних органів.

Слідчим суддею належним чином дотримано вимоги ч. 3 ст. 183 КПК та визначено запобіжний захід у вигляді застави, з належним урахуванням обставин даного конкретного кримінального провадження, зокрема вчинення злочинів з корисливих мотивів, майнової спрямованості, кількість епізодів злочинної діяльності та розміру заподіяної шкоди.

Крім того, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого частково, оскільки як видно з клопотання сторона обвинувачення просила застосувати заставу у сумі 744 300,00 гривень.

Ця сума застави, на переконання апеляційного суду, не порушує принцип пропорційності та, з урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_7 злочину та розміру грошових коштів, в заволодінні яких вона підозрюється, тому не є явно непомірною для неї. Проте вона є значною та цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків. При цьому, апеляційний суд враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують висновків слідчого судді та суду апеляційної інстанції, а також законності і обґрунтованості оскарженої ухвали, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для її скасування.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваної ОСОБА_7 відповідає вимогам статей 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 177-178, 182, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4