УХВАЛА

25 січня 2024 року

м. Київ

справа № 209/3530/17

провадження № 51-1781зно21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженої ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року, ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року та постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року,

встановив:

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вироком від 02 вересня 2020 року, залишеним без зміни ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року, засудив ОСОБА_4 за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Верховний Суд) 21 жовтня 2021 року залишив ці судові рішення без зміни.

27 грудня 2023 року Верховний Суд залишив без руху заяву засудженої ОСОБА_4 з наданням їй п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання і роз`яснив вимоги статей 459, 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), відповідно до яких у заяві, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо перегляду рішення за нововиявленими обставинами і зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

На виконання цієї ухвали ОСОБА_4 повторно звернулась до Верховного Суду із заявою від 10 січня 2024 року (надійшла до Суду 24 січня 2024 року) про перегляд за нововиявленими обставинами.

Зі змісту повторної заяви вбачається, що засуджена, як і в первинній заяві, посилається на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду і неправильність правової кваліфікації її дій. Зміст аргументів засудженої зводиться до переоцінки доказів, покладених в основу вироку. Проте повторна заява не містить обґрунтування наявності обставин, які згідно з частиною 2 статті 459 КПК є нововиявленими, тобто що вони не були і не могли бути відомі суду та заявниці під час розгляду справи.

Зміст повторної заяви є аналогічним до її попереднього звернення та зводиться по суті до оскарження судових рішень.

Згідно з частиною 1статті 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин. В ухвалі про залишення заяви ОСОБА_4 без руху Суд акцентував увагу заявниці на те, що, звертаючись до Верховного Суду з такою заявою, вона має вмотивувати, що саме він першим допустив помилку. Однак у повторно поданій заяві обґрунтувань щодо цього не наведено.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини 3 статті 429 цього Кодексу.

Засуджена ОСОБА_4 не усунула недоліки, на які їй було вказано в ухвалі касаційного суду про залишення заяви без руху, а тому заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Повернути заяву засудженої ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами постановлених щодо неї вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 вересня 2020 року, ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року та постанови Касаційного кримінального суду від 21 жовтня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3