ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3152/23
Провадження №1-кс/477/109/24
УХВАЛА

про арешт майна

26 січня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000495 від 05 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 191 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000495 від 05 жовтня 2023 року про накладення арешту на майно, що було вилучено 17 січня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, за адресою фактичного проживання заступника Шевченківського сільського голови ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000495, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 05 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 191 КК України, за фактом вчинення замаху на заволодіння бюджетними коштами службовими особами територіальної громади, що вчинено за попередньою змовою зі службовими особами суб`єкта господарювання, під час укладення договорів на виконання будівельних робіт, у період 2022-2023 років, в умовах воєнного стану.

17 січня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, що розташоване в АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання заступника Шевченківського сільського голови ОСОБА_4 було виявлено та вилучено майно мобільний телефон, марки «Iphone 13» з сім-картою з номером НОМЕР_1 , та номером НОМЕР_2 .

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням у якому просив накласти арешт на вилучене у ОСОБА_4 майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 , як володілець майна, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000495 від 05 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною четвертою статті 191 КК України за фактом вчинення замаху на заволодіння бюджетними коштами службовими особами територіальної громади, що вчинено за попередньою змовою зі службовими особами суб`єкта господарювання, під час укладення договорів на виконання будівельних робіт, у період 2022-2023 років, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2022-2023 років Шевченківською ОТГ та її структурними підрозділами укладено з ТОВ «Будівельні надійні інвестиції» низку договорів на виконання будівельних (аварійних) робіт об`єктів соціальної сфери, в тому числі, освітньої та медичної галузі громади на загальну суму близько 20 млн. грн.

За усною вказівкою Шевченківського сільського голови Миколаївської області ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , яка залучається для здійснення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт за вищезазначеними угодами, та перед оголошенням тендерної закупівлі, спільно з керівником ТОВ «Будівельні надійні інвестиції» ОСОБА_7 , розробляє локальний кошторис із внесенням завідомо недостовірних даних щодо вартості матеріалів та обсягів робіт.

Крім цього, встановлено, що після укладання угоди та перерахування коштів на рахунки ТОВ «Будівельні надійні інвестиції», ОСОБА_7 використовуючи підконтрольні підприємства, переводить кошти у готівку та передає Шевченківському сільському голові Миколаївської області ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі до 30 відсотків від вартості угоди.

Під час досудового розслідування було здобуто достатні дані, які б вказували на причетність до вчинення кримінального правопорушення посадових осіб Шевченківської сільської ради, в тому числі й заступника Шевченківського сільського голови ОСОБА_4 .

17 січня 2024 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 січня 2024 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи, що розташоване в АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання заступника Шевченківського сільського голови ОСОБА_4 під час якого, було виявлено та вилучено мобільний телефон, марки «Iphone 13» з сім-картою з номером НОМЕР_1 , та номером НОМЕР_2 .

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 17 січня 2024 року, яка долучена до матеріалів клопотання, вилучене 17 січня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000495 від 05 жовтня 2023 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами статті 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У відповідності до пункту 7 частини другої статті 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який за правилами статті 132 КПК може бути застосований у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно з вимогами статей 94, 132, 173 КПК, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із намаганням службових осіб територіальної громади, за попередньою змовою зі службовими особами суб`єкта господарювання, заволодіти бюджетними коштами під час укладення договорів на виконання будівельних робіт, у період 2022-2023 років, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

При цьому, умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями частини третьої статті 170 КПК України не містить таку вимогу її застосування як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості. Про доведеність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення може свідчити сам факт здійснення за певними фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, та відповідні матеріали цього провадження, через що слідчий суддя на підставі описаних у клопотанні обставин кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження дійшов висновку, що за описаних фактичних обставин могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене відповідною нормою особливої частини Кримінального Кодексу.

З матеріалів, що долучені до клопотання вбачається, що вилучене під час обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_4 майно може зберігати сліди вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із намаганням службових осіб територіальної громади, за попередньою змовою зі службовими особами суб`єкта господарювання, заволодіти бюджетними коштами під час укладення договорів на виконання будівельних робіт, у період 2022-2023 років.

Інформація, яка може міститься у телефоні ОСОБА_4 , що був вилучений під час обшуку, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується та містити в собі інформацію, щодо предмета доказування у цьому кримінальному провадженні, бути засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тощо.

Вбачається досить переконливими посилання прокурора, що майно, вилучене під час обшуку могло використовувалося як засіб та/або знаряддя вчинення ймовірного кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Оскільки за положенням частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, та прокурором доведено існування обґрунтованої підозри, щодо вчинення злочину такої тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, а вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, з метою збереження цього майна як речових доказів та для виконання завдання із запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження є необхідним застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та встановлення заборони користування та розпорядження цим майном. Таке обмеження власності на майно є розумним, пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речового доказу, накласти арешт на майно, вилучене 17 січня 2024 року, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи, за адресою фактичного проживання заступника Шевченківського сільського голови ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Iphone 13» з сім-картою та номером НОМЕР_1 , номером НОМЕР_2 із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8