ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2649/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/250/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, яке погоджено прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Білогір`я Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні дітей немає, раніше не судимого,

запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 23 год. 59 хв. 21 листопада 2023 року та покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000707 від 22.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 вересня 2023 року біля 20 год. 20 хв., водій ОСОБА_8 керував вантажним автомобілем «RENAULT-PREMIUM» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2000 року випуску, червоного кольору, без пасажирів та вантажу, рухався автомобільною дорогою Р-26 сполученням «Остріг-Кременець-Почаїв-Радивилів», в межах вул. Шумська, с.Новостав, Шумської ТГ, Кременецького району, Тернопільської області, у напрямку від м. Кременець, Тернопільської області до м. Шумськ, Кременецького району, Тернопільської області.

Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до господарства №35, громадянки ОСОБА_9 , що по вул. Шумська, с. Новостав, що розташований зліва відносно його руху водій ОСОБА_8 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі Правила дорожнього руху або ПДР), а також вимог, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993 року, із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху водій ОСОБА_8 , не забезпечив безпеку дорожнього руху та, рухаючись у вказаному напрямку смугою руху до м. Шумськ, в порушення вимог пунктів: 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і належного виконання його вимог), 12.3 ПДР, виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки - появу рухомого об`єкту, який знаходиться на проїзній частині дороги, відповідно негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і під час руху керованого вантажного автомобіля «RENAULT-PREMIUM» р.н. НОМЕР_1 , допустив наїзд передньою правою частиною транспортного засобу на пішохода ОСОБА_10 , який в цей час знаходився на проїзній частині дороги.

У результаті наїзду транспортним засобом пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження з якими каретою швидкої допомоги був доставлений до реанімаційного відділення КНП «Шумська МЛ» Шумської міської ради і від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході стаціонарного лікування у цьому лікувальному закладі.

Порушення водієм ОСОБА_8 , вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_10 ..

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди із зазначеними наслідками водій ОСОБА_8 достовірно знаючи, що внаслідок вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди, тобто його протиправними діями були спричиненні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 і він такими діями поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, а останній внаслідок наїзду вантажним автомобілем «RENAULT-PREMIUM» р.н. НОМЕР_1 впав на правий трав`яний газон, що розташований справа від проїзної частини дороги, по напрямку руху до м. Шумськ, Кременецького району, Тернопільської області, у зв`язку з чим перебував в безпорадному стані, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень самостійно, без сторонньої допомоги був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, тобто діючи умисно та нехтуючи моральними і правовими нормами завідомо залишив потерпілого ОСОБА_10 , без допомоги, маючи при цьому реальну можливість надати таку допомогу і з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, в порушення вимог п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзаці 5 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, негайно не зупинив транспортний засіб і не залишався на місці пригоди, не увімкнув аварійну сигналізацію і не встановив знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 ПДР України, не вжив можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілому, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості не вжив зазначених заходів та не звернувся по допомогу до присутніх і не відправив потерпілого до закладу охорони здоров`я, у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 ПДР України, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, у лікувальному закладі не повідомив своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і не повернувся на місце пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції та не записав прізвища та адреси очевидців, не чекав прибуття поліцейських, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об`їзду місця пригоди, а втік з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди на вантажному автомобілі «RENAULT-PREMIUM» р.н. НОМЕР_1 і поїхав до місця проживання, залишивши пошкоджений вантажний автомобіль, а сам пішов до місця свого проживання.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду від 27.09.2023 року в частині виду запобіжного заходу скасувати та ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 діб.

Вважає, що наявність ризиків вказують на необхідність застосування більш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що він вже і зробив після вчинення ДТП, залишивши місце пригоди і не надавши будь-якої допомоги потерпілому, а поїхав до місця проживання і там перебував до приїзду працівників поліції, самостійно до органу поліції не з`явився після вчинення ДТП.

Наголошує на тому, що зважаючи на викладене та військову агресію російської федерації проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, може призвести до втечі останнього, зважаючи на тяжкість злочину.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, а саме, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, осіб похилого віку чи інвалідів, не працює.

Апелянт посилається на те, що вказані обставини дозволяють ОСОБА_8 , безперешкодно виїхати за межі Тернопільської області, зокрема на не підконтрольні Україні території, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і тривалий час не повертатися до місця постійного проживання.

Щодо ризику впливати на свідків з метою спотворення реальних відомостей про вчинення кримінального правопорушення апелянт зазначає, що наразі не встановлено та не допитано всіх свідків події та потерпілих, тому підозрюваний матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою не надання ними правдивих показів, щодо обставин розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди.

Стверджує, що підозрюваний ОСОБА_8 , знаючи про тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у яких підозрюється, перебуваючи на волі, використовуючи свій авторитет, широке коло друзів та знайомих, зможе незаконно впливати на свідків даного кримінального провадження та потерпілих, знаючи їх місце проживання чи їх законного представника, чим перешкодить кримінальному провадженню іншим чином.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 , відразу вчинив два кримінальних правопорушення, тому така його поведінка може вказувати на можливість вчинення ним і інших кримінальних правопорушень, у разі якщо підозрюваний не буде перебувати під вартою.

Наголошує на тому, що ОСОБА_8 користується посвідченням водія серії НОМЕР_2 , з відкритими категоріями «В, B1, С, С1, СЕ», а також має навички керування легковими автомобілями, що не виключає можливості, перебуваючи на волі, керувати транспортними засобами та вчинити інші кримінальні правопорушення у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу, просять ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

З клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за їх вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років і, знаходячись на волі з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання зазначених ризиків застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів вважає, що слідчий-суддя, розглянувши вказане клопотання, вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також, з дотриманням вимог ст.196 КПК України правомірно ухвалив обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

При цьому було прийнято до уваги обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, наявність можливих ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи дані обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, слідчим суддею на підозрюваного покладено певні обов`язки.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя підставно взяв до уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та з урахуванням встановлених обставин справи, відсутністю на час розгляду клопотання висновків з необхідних експертиз, зважаючи на належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , який не був затриманий, сприяє у досудовому розслідуванні, дійшов правильного висновку, що запобігти наявним ризикам кримінального провадження зможе запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Щодо твердження прокурора про необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з мотивів тяжкості вчинених правопорушень, то з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини, не може бути прийнято до уваги.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі Мамедова проти Росії визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Нових ризиків чи будь-яких характеризуючих відомостей про особу, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурором в апеляційній інстанції не наведено.

Тому, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 194, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді