УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2023 Справа №607/5720/13-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 у м. Тернополі в залі суду під час розгляду кримінального провадження № 0000389, стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України, розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Прокурор ОСОБА_5 подав клопотання, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Для забезпечення участі обвинуваченої у розгляді вищевказаного клопотання враховуючи неможливість забезпечення її явки за викликом прокурор ОСОБА_3 звернулась із клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні прокурора про дозвіл на затримання зазначено наступне: «У провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні №0000389 від 01 лютого 2013 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона на протязі 2011-2014 років під приводом придбання житла в м. Тернополі шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 117144, 03 грн., ОСОБА_7 в сумі 86000 грн., ОСОБА_8 в сумі 78000 грн., ОСОБА_9 в сумі 71279, 74 грн., ОСОБА_10 в сумі 40000 грн., ОСОБА_11 в сумі 105000 грн., ОСОБА_12 в сумі 39000 грн., ОСОБА_13 в сумі 39000 грн., ОСОБА_14 в сумі 39200 грн., ОСОБА_15 на суму 140000 грн., ОСОБА_16 на суму 65000 грн., ОСОБА_17 на суму 3000 грн., ОСОБА_18 на суму 4000 грн., ОСОБА_19 на суму 3000 грн., ОСОБА_20 на суму137158,98 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене у великих розмірах.

Наявність складу кримінального правопорушення у діяннях обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які будуть оголошенні під час судового розгляду.

В ході судового розгляду головуючим суддею винесено ухвалу про оголошення розшуку обвинуваченого та зупинення кримінального провадження. На даний час до обвинуваченого запобіжні заходи не застосовані та місцеперебування його не відоме.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2, ч.З ст.190 КК України. Санкція ч.3 ст.190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у застосуванні до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом із цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справ «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.»

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, а також з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та запобіганню його переховування від суду та вчинення нових злочинів, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, просить дати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою її участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.»

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_21 пояснила, що існують підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак враховуючи те, що на даний час до обвинуваченої запобіжні заходи не застосовані та місцеперебування її не відоме з метою забезпечення її безпосередньої участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно отримати дозвіл на її затримання з метою приводу.

Суд ознайомившись зі змістом клопотань сторони обвинувачення, оглянувши наявні матеріали судового провадження приходить до переконання про доцільність надання дозволу на затримання обвинувачуваної ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи із наступних підстав.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст.188 КПК України, прокурор, має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

В свою чергу на підставі ст. 28, 318 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд; судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

З журналів судових засідань вбачається, що ОСОБА_4 тривалий час систематично не з`являлась до суду. Крім того, не повідомляла про причини неявки. У зв`язку з наведеним, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2015 року ОСОБА_4 оголошено у розшук. За таких обстави суд вважає, що ОСОБА_4 умисно не прибуває до суду та заздалегідь не повідомляє про причини, тобто порушує свої обов`язки передбачені ст.42 КПК України, про поважні причини не повідомляє і в такий спосіб перешкоджає здійсненню правосуддя. Згідно ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні нею злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 190 КК України, що узгоджується із вимогами п.3 ч.2 ст. 183 КПК України.

Крім цього прокурором доведено, що існують підстави для утримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, оскільки вона обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України, що слідує із реєстрів матеріалів досудового розслідування. Також доведено обставини котрі свідчать про існування ризиків визначених ст. 177 КПК України зокрема: ризику переховування від суду, який обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. ОСОБА_4 неодноразово не з`являлась до суду, будучи належним чином повідомленою про час і дати проведення судових засідань, та ризику вчинення нових кримінальних правопорушень, який доводиться тим, що ОСОБА_4 має не стійкі соціальні зв`язки, обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів.

Крім цього пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови) передбачено, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де поміж іншого зазначено, що необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для тримання особи під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Європейський Суд також визнає, що, враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Однак слід врахувати, що метою надання дозволу на затримання обвинуваченої є саме забезпечення її явки для участі у вирішенні поданого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що безумовно не свідчить про вирішення вказаного клопотання на даному етапі а є рішенням суду, який створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, протягом тривалого часу ухилялась від явки до суду, тим самим перешкоджала здійсненню судового розгляду, існує реальна загроза, що обвинувачена буде і надалі переховуватися від суду, що приведе до затягування судового розгляду кримінального провадження та порушить право учасників кримінального провадження, зокрема потерпілих, на вирішення справи в розумні строки, крім цього перебуваючи на волі вона може продовжувати свою злочинну діяльність, тому це вказує про підвищену її суспільну небезпеку як особи, вона може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, після заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачена в засідання не з`явилась та про поважність причин не явки суд не повідомила, відтак наявні достатні підстави для винесення ухвали про дозвіл на її затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про тримання під вартою, тому суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченої, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід задовільнити.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 22, 28, 187, 189, 190, 318 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовільнити. Надати дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Тернопільської області, Зборівського району с. Нестерівці, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, заміжньої, з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали закінчується 01 березня 2024 року в 23 год. 59 хв.

Контактні дані прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , адреса: м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 7, номери телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Копію ухвали надіслати прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_21 для відома і контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1