УХВАЛА

25 січня 2024 року

м. Київ

справа № 443/1038/22

провадження № 51-434ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 10 липня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року щодо нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо нього.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність доказів.

Виходячи із положень вищенаведеної норми, незгода засудженого з встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, а також з оцінкою доказів на предмет їх достовірності та надання їм власної оцінки, що, серед іншого, відображено в касаційній скарзі, не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.

Засуджений в касаційній скарзі не погоджується з висновками судів в частині надання оцінки ряду доказів, що були покладені в основу обвинувачення, проте не наводить обґрунтування того, яких порушень правил оцінки таких доказів припустився суд першої інстанції, в контексті ст. 94 КПК, щодо перевірки їх на предмет допустимості.

Серед іншого, засуджений стверджує про неправдивість показань свідка ОСОБА_5 , що підтверджується трьома довідками, проте не конкретизує, яка саме інформація відображена в таких довідках, не додає їх копій, не обґрунтовує, чи є такі довідки тими документами, які могли б підтвердити відповідну репутацію свідка, згідно приписів ч. 2 ст. 96 КПК.

Зазначено у скарзі й про те, що місцевий суд залишив без уваги клопотання сторони захисту про проведення психіатричної експертизи потерпілої, а також відмовив у задоволенні клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи, однак не наведено обґрунтування з посиланням на норми процесуального закону щодо того, яких порушень приписів КПК припустився суд при розгляді зазначених клопотань.

Як убачається з поданої касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду, переважна більшість доводів касаційної скарги засудженого аналогічні за змістом доводам його апеляційної скарги та були предметом оцінки суду апеляційної інстанції, який за результатами перегляду надав на них відповіді в частині, що пов`язана із обґрунтуванням висновку про достатність доказів для доведення винуватості в інкримінованому кримінальному правопорушенні. Водночас, касаційна скарга не містить обґрунтування того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено цим судом при апеляційному перегляді вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 10 липня 2023 року, з огляду на межі та порядок апеляційного перегляду, передбачені статтями 404, 405 КПК.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати, серед іншого, положенням ст. 436 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Всупереч вищезазначеним нормам закону, засуджений просить оскаржені судові рішення скасувати та виправдати його, що не відповідає положенням ст. 436 КПК в аспекті реалізації судом касаційної інстанції повноважень, передбачених ст. 433 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції, з огляду на ч. 2 ст. 433 КПК, переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3