Справа № 185/9575/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0001258 від 12 липня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 в центрі міста Павлограда, Дніпропетровської області зустрів свого знайомого ОСОБА_7 . В послідуючому, 27.06.2023 приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 піти до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 , щоб продовжити спільно відпочивати. ОСОБА_6 на пропозицію ОСОБА_7 відповів згодою.

Надалі, 27.06.2023 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 перебували в кухонній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 . Останні в ході спілкування слухали музику за допомогою мобільного телефону марки «Redmi Not 11 S», що був під`єднаний до музичної колонки та який на праві власності належить ОСОБА_7 .

В послідуючому, 28.06.2023 приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_6 почав збиратись додому та звернув свою увагу на мобільний телефон марки «Redmi Not 11 S», що перебував на кухонному столі та який належить ОСОБА_7 і в указаний час у останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, 28.06.2023 приблизно о 01 годині 00 хвилин, скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, умисно, таємно, шляхом вільного доступу з кухонного столу викрав мобільний телефон марки «Redmi Not 11 S», ІМЕЙ 1- НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2 НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , сірого кольору, що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріального збитку на суму 6694,93 грн.

В послідуючому ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

27 липня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що потерпілий його знайомий, він викрав в нього його телефон та переніс собі додому. Потім телефон віддав поліції. У вчиненому розкаюється. З вартістю викраденого майна згоден.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, але був належним чином повідомлений про час судового засідання. Письмово надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів, вартості проведених експертиз та характеризуючі дані щодо обвинуваченого.

Прокурор, захисник та потерпіла в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним злочином, який відноситься до тяжких, в результаті вчинення якого потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду в сумі 6694,93 грн., яка відшкодована в повному обсязі.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального злочину за ч. 4 ст. 185 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із застосуванням положень ст. 76 КК України. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Прокурор та потерпілий не заперечували проти цього.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодував потерпілому ОСОБА_7 заподіяну матеріальну шкоду в повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 956 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення судової товарознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 27 липня 2023 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь державного бюджету витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi Not 11 S», ІМЕЙ 1- НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2 НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , сірого кольору залишити за належністю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1