Справа № 448/1333/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/38/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Жденієво Воловецького району Закарпатської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

встановила:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено: за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 305 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, з конфіскацією усього майна, яке є його власністю; за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за їх сукупністю, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на три роки шість місяців позбавлення волі, з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу, залишено у виді особистого зобов`язання.

Вирішено питання з арештом майна, речовими доказами та процесуальними витратами.

Не погоджуючись із цим вироком, адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

04 січня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з особистого зобов`язання на тримання під вартою, до вступу вироку стосовно нього в законну силу.

Подане клопотання мотивує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений ОСОБА_7 може: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Звертає увагу на ухилення ОСОБА_7 , під час застосування щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, від явки до суду. При цьому обвинувачений, володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити своє місце проживання.

Заслухавши позицію прокурора на підтримання заявленого клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечили зміну запобіжного заходу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів дійшла такого висновку.

Нормативними вимогами частини 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За змістом частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У свою чергу вимогами пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Імперативними положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Нормою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення дія встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

За правилами частини 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у великих розмірах та закінченому замаху на контрабандне переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України.

Також апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, достовірно знаючи про покладені на нього ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2016 року обов`язки, а саме: за першою вимогою прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з населеного пункту, в якому ОСОБА_7 тимчасово проживає: місто Броди Львівської області; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, що були залишені йому вироком Городоцького районного суду Львівської області від 10 грудня 2021 року, ухилився від виконання таких обов`язків, змінивши своє місце проживання, не повідомивши про таку зміну прокурора, та ухилившись від явки до суду.

З огляду на це, ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7 . В ході проведення оперативно-розшукових заходів оперативними працівниками УСБУ у Львівській області 4 січня 2024 року встановлено місцезнаходження ОСОБА_7 та забезпечено його прибуття до Львівського апеляційного суду.

У свою чергу, при визначенні наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, тяжчий з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до десяти років з конфіскацією майна, при цьому, володіючи документами для виїзду за кордон, обвинувачений може змінити місце свого проживання, в тому числі виїхати за кордон; може намагатися перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки інкриміновані ОСОБА_7 злочини характеризуються корисливим мотивом. Також апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_7 тривалий час перебував у розшуку, достовірно знаючи про покладені на нього судом обов`язки, а також наявність апеляційного провадження, в тому числі, і за апеляційною скаргою його захисника, поданою в його інтересах.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими наявність ризиків, передбаченого пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Водночас, колегія суддів критично оцінює покликання прокурора на наявність ризиків, пов`язаних із можливістю незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні, адже кримінальне провадження у цій справі перебуває на стадії апеляційного розгляду. У процесі розгляду справи судом першої інстанції свідки були допитані, тому у цьому випадку обвинувачений позбавлений можливості незаконно впливати на них у кримінальному провадженні.

Оцінюючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів виходить з того, що останній офіційно не працює, не має постійного джерела доходу та місця проживання, також відсутні відомості про перебування будь-яких осіб на його утриманні. При цьому вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до такого більш суворого запобіжного заходу.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на запобіжний захід у виді тримання під вартою, колегія суддів доходить висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосований раніше до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання належного результату не забезпечив. Обвинувачений порушив правила попередньо обраного йому запобіжного заходу. Наявність безкарності за протиправні дії обвинуваченого, в порушення покладених на нього судом обов`язків, створює обґрунтований ризик вважати, що ОСОБА_7 матиме змогу переховуватися від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення. За таких обставин, зміна запобіжного заходу на більш суворий вид (тримання під вартою), враховуючи обставини справи, на цьому етапі, є виправданою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, немає.

Змінюючи запобіжний захід на більш суворий, колегія суддів вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, наявні усі підстави для задоволення клопотання прокурора та зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

При виконанні апеляційним судом вимог ч. 4 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, зокрема сімейний та майновий стан обвинуваченого, його стан його здоров`я, тяжкість та корисливий мотив кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , які за своєю правовою кваліфікацією негативно впливають на здоров`я населення та мають згубний вплив на соціальне благополуччя суспільства, а незаконні операції з наркотичними засобами та їх неконтрольований обіг завдають великої шкоди здоров`ю населення, колегія суддів вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок на обвинуваченого слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому ОСОБА_7 тимчасово проживає: с. Глушин, Золочівського району Львівської області; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 331 КПК України, колегія суддів

постановила:

клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», до вступу вироку в законну силу.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту із зали суду.

Визначити ОСОБА_7 заставу 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень та у разі внесення застави на розрахунковий рахунок Львівського апеляційного суду (ЄРДПОУ 42262398, ДКС України, м. Київ, МФО 820172, рахунок UA0085066) покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому ОСОБА_7 тимчасово проживає: с. Глушин, Золочівського району Львівської області; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з 04 січня 2024 року.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення; скерувати до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4