Провадження №1-кс/205/1603/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м.Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 ,, підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001799, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 ККУкраїни, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, одруженого, військовослужбовця на посаді сапера розмінування відділення розмінування 1 взводу розмінування 1 роти розмінування батальйону розмінування військової частини - НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, а також перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилається на те, що в провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001799, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 ККУкраїни.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді сапера розмінування відділення розмінування 1 взводу розмінування 1 роти розмінування батальйону розмінування військової частини - НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 24 листопада 2023 року, близько о 17 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень на грунті ревнощів, прибув за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході словесного конфлікту, наблизився до останнього, який сидів на своєму ліжку та наніс два удари обома руками, по черзі, в голову ОСОБА_6 в область вух, після чого, змусив останнього встати з ліжка на ноги, для подальшого спричинення тілесних ушкоджень. Продовжуючи вчиняти злочин, ОСОБА_4 , в той же час, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій для життя і здоров`я ОСОБА_6 та подальше виникнення відповідних наслідків, свідомо бажаючи та сприяючи їх настанню, наніс своїми ногами, почергово ще 2 удари по ногам потерпілого, в область колінних суглобів, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на коліна, після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, почергово своїми руками наніс множинні удари в хаотичному порядку в область голови та тулуба ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, внаслідок яких настала його смерть. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 7597, причиною смерті ОСОБА_6 став шок, інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, сумісна тупа травма грудної клітини та живота.

Таким чином, умисні дії солдата ОСОБА_4 , які виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, кваліфікуються за ч. 2 ст. 121 КК України.

27.11.2023 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді матеріалів провадження, зокрема:

1)Протоколу огляду місця події від 25.11.2023;

2)Лікарського свідоцтва про смерть № 7597 від 26.11.2023

3)Протокола обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 26.11.2023;

4)Протоколів допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 26.11.2023;

5)Протоколу затримання підозрюваної особи в порядку ст. 208 КПК України від 26.11.2023.

6)Протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 26.11.2023;

7)Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 27.11.2023

8)Протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.11.2023, а також речових доказів та інших матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя, доходить висновку, що вказані вище докази, у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (ризику переховування від органів досудового розслідування та суду) та п.3 ч.1 ст.177 КПК України (ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу особу у цьому ж кримінальному провадженні).

В даному випадку слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо того, що тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Встановлені слідчим суддею обставини у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, свідчать про існування цілком обґрунтованого ризику та наявності у підозрюваного реальної можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя звертає увагу і на те, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків, в даному випадку враховується встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, у зв`язку із чим слідчий суддя враховує цей ризик як наявний та вживає відповідні заходи забезпечення, щоб запобігти цьому ризику.

Таким чином, враховуючи характер і тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та дані про його особу, які свідчать про відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, чи не буде намагатись впливати на свідків, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризиків, а при обранні відносно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, останній із високою долею ймовірності може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності чи здійснити спробу переховування від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, не підлягають застосуванню запобіжні заходи, такі як: порука, особисте зобов`язання, застава, виходячи з оцінки тяжкості інкримінованого правопорушення, відсутності поручителів.

Оскільки у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому вказане клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

1. Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню № 0001799, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 ККУкраїни - задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 00 години 00 хвилин 23 січня 2024 року, включно.

3. Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1