Справа № 442/7050/23
Провадження № 1-в/442/293/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ДУ ДВК-40 - ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 05.10.2023 надійшло вказане клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання. В клопотанні зазначає, що хоч його і засуджено за умисний тяжкий злочин, проте між ним та прокурором було укладено угоду про визнання винуватості, за якою йому призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді 1 року позбавлення волі, початок строку покарання - 13.01.2023. На даний час він відбув більш як дві третини строку покарання. За час відбуття покарання характеризується позитивно, а відтак довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просить його задоволити, врахувавши, що має на утриманні неповнолітню доньку, дружина не працює. Зазначив, що мав намір працевлаштуватись в установі, проте йому в цьому було відмовлено та роз`яснено, що за його професією роботи немає. Хотів навчатись, але період навчання складає 10 місяців, що є більшим за строк відбуття ним покарання.

Представник адміністрації пояснила суду, що засуджений не виявив бажання працевлаштуватись в колонії та не хотів здобути якусь професію. Засуджений не приймає участі в заходах, які проводяться в установі, а тому вважає його клопотання передчасним.

Прокурор заперечує щодо задоволення клопотання, вважає таке передчасним, оскільки засуджений за час відбуття покарання жодного разу не заохочувався, не був працевлаштований в установі, а відтак, у нього відсутнє переконання, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_2 засуджено 07.03.2023 Мукачівським районним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 402, ч. 1 ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі. Початок строку покарання - 13.01.2023.

Отже, ОСОБА_2 засуджено за вчинення ним тяжкого злочину, за який йому було призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на даний час фактично відбув більш як дві третини строку покарання.

Вимогами статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин. Застосування умовно - дострокового звільнення є можливим, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як вбачається з наданої суду характеристики, затвердженої 17.10.2023 начальником ДУ «ДВК-40» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_2 з 13.01.2023 знаходиться в місцях позбавлення. За час відбування покарання характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався, не працевлаштований, не навчався. Результати реалізації заходів індивідуальної програми не виконані у зв`язку з відсутністю мотивації у засудженого до їхнього виконання. Не має позитивних планів на майбутнє.

Оцінений як такий, що має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Під час розгляду даної справи, незважаючи на відсутність заходів стягнення, суд вважає, що засуджений ОСОБА_2 , перебуваючи в місцях позбавлення волі, своєю поведінкою не довів свого виправлення та що така поведінка може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Таким чином, засудженим не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_2 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Враховуючи наведене, беручи до уваги особу ОСОБА_2 , а відтак у суду відсутнє переконання про те, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошений 24.10.2023.

Головуюча суддя ОСОБА_1