Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1748/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання власника та фактичного володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання власника та фактичного володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна. У вказаному клопотанні ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 11.08.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000169 від 08.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України на вилучене в ході огляду місця події майно повністю.

На обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 11.08.2023 року по справі № 287/1748/23 задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 та накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події 08.08.2023 року майно, а саме: автомобіль марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , напівпричіп марки TRAILOR, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 та лісопродукцію породи сосна у вигляді колод довжиною по 6 м., загальним об`ємом близько 35 м.куб. шляхом заборони на користування, розпорядження та відчуження даного майна. З часу реєстрації кримінального провадження, тобто з 08.08.2023 року по даний час (два місяці) вищевказана лісопродукція продовжує знаходитись у арештованому автомобілі з напівпричепом, жодні слідчі дії не проводяться та відповідні експертизи не призначаються. З цього, заявник дійшов висновку, що відпали потреби для подальшого арешту вказаного майна, оскільки застосування такого тимчасового заходу необґрунтовано затягнулося в часі. Арешт майна на даний час є неправомірним та порушує права ОСОБА_3 . Зокрема, він як приватний підприємець фактично позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність, сплачувати податки та заробітну плату своїм працівникам. Також, тривале перебування лісопродукції у закритому стані впливає на якісні показники лісопродукції та відповідно її ціну, наслідком чого буде заподіяння ОСОБА_3 матеріальних збитків.

11.10.2023 року слідчим суддею отримано матеріали кримінального провадження № 0000169 від 08.08.2023 року для ознайомлення.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати клопотання без його участі. Клопотання підтримує та просить його задоволити.

Прокурор ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та в задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю.

Слідчий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглянути клопотання без його участі. Проти клопотання заперечує, стверджує, що на даний час у межах вказаного кримінального провадження не проведено огляд речового доказу з метою встановлення точного об`єму лісопродукції та перевірки наявності бірок на кожній колоді. При цьому, зазначає, що власник не надає органу досудового розслідування доступу до автомобіля. Крім того, слідчим винесено постанови про проведення слідчих дій на іншій території, які направлені до смт. Рокитне, Рівненської області та м. Овруч, Житомирської області, які на даний час не виконані.

Враховуючи те, що в судове засідання учасники процесу не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути клопотання у їх відсутності відповідно до вимог ст.174 КПК України на підставі наявних у справі документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, ознайомившись з документами та матеріалами клопотання, які надані до суду, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000169 від 08.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 11.08.2023 року клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000169 від 08.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задоволено. Накладено арешт на майно, вилучене у ході проведення огляду місця події від 08.08.2023 року, а саме:

- автомобіль марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору, власником якого є ОСОБА_3 шляхом тимчасового позбавлення власника ОСОБА_3 та користувача ОСОБА_8 права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Передано автомобіль на відповідальне зберігання до території лісопереробного комплексу філії «Олевське лісове господарство» ДП «Ліси України», за адресою: вул. Олевської Республіки, 17, м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області;

- напівпричіп марки TRAILOR, державний номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого є ОСОБА_5 шляхом тимчасового позбавлення власника ОСОБА_5 та користувача ОСОБА_8 права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Передано напівпричіп на відповідальне зберігання до території лісопереробного комплексу філії «Олевське лісове господарство» ДП «Ліси України», за адресою: вул. Олевської Республіки, 17, м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області;

- лісопродукцію породи сосна у вигляді колод довжиною по 6 м., загальним об`ємом близько 35 м.куб. шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Передано лісопродукцію на відповідальне зберігання до території лісопереробного комплексу філії «Олевське лісове господарство» ДП «Ліси України», за адресою: вул. Олевської Республіки, 17, м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області.

Слідчий суддя постановляючи дану ухвалу виходив з того, що виявлені речі можуть бути доказом вчинення кримінального правопорушення, могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору на праві власності належить ОСОБА_3 .

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 напівпричіп марки TRAILOR, державний номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору на праві власності належить ОСОБА_5 . Фактичним володільцем напівпричепу є ОСОБА_3 , що стверджується матеріалами кримінального провадження № 0000169 від 08.08.2023 року.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги чинного законодавства, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Судовим розглядом встановлено, що у вищевказаному кримінальному провадженні проведені першочергові слідчі дії, а саме проведено огляд місця події, допитано свідків, подано відповідні запити та ін.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, а у даному випадку до проведення з майном усіх необхідних слідчих дій. Остання слідча дія з вилученим автомобілем з напівпричепом та лісопродукцією проведена 08.08.2023 року і відомостей про заплановані слідчі дії з вказаним майном матеріали кримінального провадження не містять.

У поданій письмовій заяві слідчий просить відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна посилаючись на те, що в межах вказаного кримінального провадження необхідно провести огляд речового доказу, а саме лісопродукції та зазначає, що власник майна не надає органу досудового розслідування доступу до автомобіля.

Проте, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 11.08.2023 року арештований автомобіль марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп марки TRAILOR, державний номерний знак НОМЕР_2 та лісопродукцію породи сосна у вигляді колод довжиною по 6 м., загальним об`ємом близько 35 м.куб. передано на відповідальне зберігання до автоколони філії «Олевське лісове господарство» ДП «Ліси України», що стверджується листом директора вказаної філії ОСОБА_9 від 25.09.2023 року № 1193. Відтак, працівники поліції мали доступ до автомобіля з напівпричепом та лісопродукції і мали змогу провести з вилученим майном всі необхідні слідчі дії та експертизи, для яких воно було потрібне.

Крім того, з постанов слідчого про проведення процесуальних дій на іншій території від 24.08.2023 року та від 28.09.2023 року не вбачається, що із вилученим в ході огляду місця події 08.08.2023 року майном заплановані будь-які слідчі дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхній правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, обґрунтованих доводів з приводу клопотання про скасування арешту на майно не навели, тим самим переклавши обов`язок доведення правомірності та необхідності подальшого утримання вилученого майна на суд, що суперечить принципу змагальності у кримінальному процесі.

Таким чином, враховуючи засади кримінального провадження щодо верховенства права, недоторканності права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, розумність строків, слідчий суддя вважає за можливе скасувати арешт накладений на вилучене в ході огляду місця події від 08.08.2023 року майно, оскільки доводи ОСОБА_3 , наведені ним у поданому клопотанні, у судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження не були спростовані, а відтак підстави для утримання майна, на яке було накладено арешт припинили існувати.

Керуючись статтями 22, 84, 100, 170, 173-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання власника та фактичного володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 11.08.2023 року по справі № 287/1748/23 на автомобіль марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп марки TRAILOR, державний номерний знак НОМЕР_2 та лісопродукцію породи сосна у вигляді колод довжиною по 6 м., загальним об`ємом близько 35 м.куб. та повернути вказане майно власнику та фактичному володільцю.

Матеріали кримінального провадження № 0000169 від 08.08.2023 року повернути до відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1