Провадження № 1-кс/686/9066/23
25 жовтня 2023 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарівка, Хмельницького району, Хмельницької області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
24.10.2023 слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, з покладенням визначених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органу досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом створення фіктивного алібі.
Заслухавши пояснення слідчого і прокурора, які підтримують клопотання, підозрюванго та його захисника, які заперечили проти його задоволення, а захисник вказав також на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до такого висновку.
За версією органу досудового розслідування встановлено, що 25 вересня 2022 року, близько 21:30 год, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , сиділи на лавці, яка розташована на прибудинковій території поруч із будинком АДРЕСА_1 . Тоді ж, на територію зазначеного подвір`я увійшов знайомий їм місцевий житель ОСОБА_9 , який одразу вступив в діалог з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
В ході вказаного діалогу, ОСОБА_6 , який являється власником вищевказаного домогосподарства не бажаючи, щоб ОСОБА_9 перебував на його території, дістав з під лавки прозору пластикову пляшку об`ємом 1 літр, в середині якої знаходилась рідина з суміші легкозаймистих речовин, яку ОСОБА_6 використовував напередодні в побутових справах.
В подальшому, ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи наміру на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 , умисно різким рухом правої руки, тримаючи при цьому у ній пляшку, обілляв верхній одяг ОСОБА_9 , який перебував на відстані декількох метрів від останнього, зазначеною речовиною.
Після цього ОСОБА_9 із цигаркою, яку надав на його прохання ОСОБА_8 , вийшов на проїжджу частину навпроти будинку АДРЕСА_1 .
В подальшому, ОСОБА_9 , перебуваючи на проїжджій частині поблизу домогосподарства ОСОБА_6 , попросив ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підпалити йому цигарку.
На вказане прохання, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , який тримав у роті цигарку, та з метою її підпалити протягнув правою рукою до його обличчя підпалену запальничку. В цей час ОСОБА_9 , з метою захисту від вітру вогню запальнички, підняв руки до обличчя та намагався підкурити цигарку.
Внаслідок цього відбулось загорання передньої частини верхнього одягу ОСОБА_9 , який був просякнутий рідиною з суміші легкозаймистих речовин. Після цього обійнятий вогнем ОСОБА_9 пробіг відстань близько 10 метрів по вулиці Бачинського с.Шарівка та впав на землю, де його побачив односельчанин, який загасив на ньому полум`я. В подальшому ОСОБА_9 25.09.2023 було госпіталізовано до опікового відділення КНП «Хмельницька обласна лікарня» ХОР, де останній ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05:00 год помер.
Внаслідок загоряння одягу ОСОБА_9 останній отримав в сукупності тяжкі тілесні ушкодження у вигляді опікових ран по передній частині обличчя, по всій волосяній частині голови 9 %, шиї 3%, передній поверхні обох стегон 18%, по всій поверхні живота, по передній і частково бокових порохнях грудної клітини 18 %, по всій окружності обох верхніх кінцівок 9%, на загальній площі 57% поверхні тіла, опіків дихальних шляхів важкого ступеню, які виникли від дії високої температури.
Причиною смерті ОСОБА_9 термічні опіки другого ступеня голови, шиї, передньої поверхні тулуба, верхніх та нижніх кінцівок другого ступеня, 57% поверхні тіла тулуба, дихальних шляхів, які ускладнились опіковим шоком та призвели до поліорганної недостатності.
А тому слідство стверджує, що ОСОБА_6 допустив злочинну недбалість, що призвела до неумисного, з необережності вбивства потерпілого ОСОБА_9 , що є кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 119 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, повідомленої ОСОБА_6 сторона обвинувачення підтверджує:
протоколом ОМП від 26.09.2022 проведеного в приміщенні КНП «ХОЛ» ХОР, в ході якого було оглянуто тіло ОСОБА_9 ;
висновком СМЕ № 495 від 15.11.2022 згідно якої встановлено, що причиною смерті ОСОБА_9 являються термічні опіки другого ступеня голови, шиї, передньої поверхні тулуба, верхніх та нижніх кінцівок другого ступеня, 57% поверхні тіла тулуба, дихальних шляхів, які ускладнились опіковим шоком та призвели до поліорганної недостатності.
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 02.11.2022;
висновком судової експертизи № СЕ-19/123-22/9886-ФХД від 23.11.2022;
протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив обставини виявлення ним потерпілого ОСОБА_9 та надання йому першочергової допомоги;
протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 12.07.2023;
протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повідомила обставини при яких її чоловік ОСОБА_11 надавав допомогу потерпілому ОСОБА_9 ;
протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 від 11.07.2023;
протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який повідомив обставини при яких він надавав допомогу потерпілому ОСОБА_9 ;
протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 12.07.2023;
повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України ОСОБА_6 від 19.09.2023;
протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 19.10.2023;
протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_8 від 19.10.2023;
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
На підставі ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У силу ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Слідчий суддя зауважує, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Вагомість поданих слідчому судді та наявних у матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що ОСОБА_6 причетний до дій, які у подальшому призвели до смерті ОСОБА_9 .
Разом із тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості у тому обсязі, який здійснюється судом під час розгляду обвинувального акта про обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя враховує вагомість доказів щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з причетністю його до інкримінованого кримінального правопорушення.
При цьому питання остаточної кваліфікації є виключною компетенцією слідчого і прокурора.
А тому слідчий суддя відхиляє доводи захисника підозрюваного щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри у якості підстави для відмови у задоволенні клопотання.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування, у тому числі у межах України.
Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваної запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до вчинення правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини, соціальних зв`язків, місця проживання,відсутність судимостей.
Аналізуючи обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності та судимостей, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено необхідність застосування до підозрюваного найменш обтяжливого запобіжного заходу, який слідчий суддя, зважуючи пропорційно на потреби досудового розслідування та необхідність втручання у права особи, вважає прийнятним.
Враховуючи усі фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про те, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї в межах строку досудового розслідування обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.
Строк дії покладених на підозрювану обов`язків слід визначити в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Ухвала в частині покладення на підозрюваного обов`язків діє по 19 листопада 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя