Провадження № 1-кп/369/2530/23
В И Р О К

іменем України

08.12.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження відомості про яке 30 червня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Боярка Київської області, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2010 р.н., ОСОБА_4 , 2012 р.н., працюючого в ТОВ «ТЗС ГРУП» на посаді директора, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

встановив:

Згідно судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2020 року (справа № 369/12211/20) ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2020 року та до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_2 , будучи достовірно обізнаним про обов`язок, відповідно до вказаного судового наказу, сплачувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , неодноразово попередженим Фастівським відділом виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про необхідність виконання свого обов`язку щодо сплати аліментів, виплати заборгованості, яка утворилась по аліментам, а також попередженим про кримінальну відповідальність у зв`язку з невиплатою аліментів, у період часу з вересня 2020 року по вересень 2023 року злісно ухилився від сплати встановленого судовим наказом коштів на утримання дитини (аліментів).

У порушення вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, ОСОБА_2 , перебуваючи у трудових відносинах з TOB «ТЗС ГРУП» у період з 01 квітня 2021 року по теперішній час на посаді директора, отримуючи дохід у вигляді заробітної плати, умисно, протиправно, не повідомив працедавця про свій обов`язок, щодо сплати аліментів за судовим наказом на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , приховав від державної виконавчої служби факт працевлаштування та отримання доходів, при цьому в добровільному порядку аліменти не сплачував.

В результаті злісного ухилення ОСОБА_2 від сплати встановлених судовим наказом коштів на утримання дитини (аліментів), згідно довідки Фастівського відділу виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП № 69527190 від 12 жовтня 2023 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ), за період часу з вересня 2020 року по вересень 2023 року у сумі 178 135 (сто сімдесят вісім тисяч сто тридцять п`ять) гривень 34 копійок, яка перевищує сукупну суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду кошів на утримання дітей (аліменти).

Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкцією ч. 1 ст. 164 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_6 враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 складену в присутності захисника ОСОБА_7 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні; заяву потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якої вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч.1 ст. 164 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду кошів на утримання дітей (аліменти).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд у відповідності із ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, а також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання негативних характеристик не має, та вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1