Справа №293/1675/23
Провадження № 1-кп/293/246/2023
УХВАЛА

13 листопада 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції кримінальне провадження №0002130 від 12.07.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Малин Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2023 в підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення провадження до судового розгляду, оскільки справа згідно ст. 32 КПК України підсудна Черняхівському районному суду Житомирської області, підстав для закриття або зупинення провадження по справі не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, що розгляд справи повинен відбуватися у відкритому судовому засіданні з участю всіх учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченого, його захисника, та потерпілої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, клопотань про прийняття рішень, передбачених ч.3 ст. 314 КПК України, не заявив, заявив клопотання про етапування обвинуваченого в м. Житомир для забезпечення безпосередньої участі обвинуваченого у наступних судових засіданнях та ознайомлення його з матеріалами справи.

Обвинувачений не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду, підтримав клопотання захисника, інших клопотань не заявив.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов наступного висновку.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору немає.

Вказане кримінальне провадження підсудне Черняхівському районному суду Житомирської області відповідно до вимог ст. 32 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, а також зупинення провадження, немає.

Угод у порядку ст.ст.468-474 КПК України до суду не надійшло.

З вказаних мотивів, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду у кримінальному провадженні №0002130 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, судовий розгляд здійснювати суддею одноособово відповідно до вимог ч.1 ст. 31 КПК України, у відкритому судовому засіданні згідно з ч.2 ст.27 КПК України, з участю учасників провадження.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого суді Богунського районного суду міста Житомира 14.07.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень.

У зв`язку із порушенням обвинуваченим покладних на нього обов`язків, визначених в ухвалі слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 14.07.2023, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 04.10.2023, заставу, визначену в даній ухвалі, звернуто в дохід держави, та до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17.11.2023 року із визначенням застави у розмірі ста двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 322080 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор».

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, строком на 60 діб, згідно поданого 02.11.2023 клопотання, мотивуючи тим, що ризики, які були при обранні запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Захисник обвинуваченого заперечував щодо продовження запобіжного заходу, оскільки ризики, заявлені прокурором, не підтверджені доказами.

Обвинувачений заперечив щодо продовження запобіжного заходу, просив визначити йому мінімальну заставу.

Відповідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Запобіжний захід застосовується саме з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії», в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вік, сімейний та майновий стан обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що він не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений, останній раз 18.12.2019 року вироком Баранівського районного суду Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, відбував покарання реально, що на думку суду переконливо свідчить про суспільну небезпечність його особи та схильність до вчинення злочинів.

Наявні у матеріалах клопотання обставини та докази, на які посилається прокурор у клопотанні, є достатніми, та на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду; може незаконно впливати на потерпілу та свідків, яким відомі обставини вчинення ним злочину з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше неодноразово судимий.

Також, суд враховує серйозність звинувачення та суворість передбаченого покарання, в разі доведеності вини ОСОБА_4 .

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції»).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, суд враховує, що обвинуваченому відоме місце проживання потерпілої в даному кримінальному провадженні, а тому й у такому випадку, можливості обвинуваченого незаконно впливати на неї.

Вказані ризики виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та свідчать, що жоден інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

Твердження захисника про те, що обвинувачений не має наміру впливати на свідків та потерпілу, переховуватись від суду, заслуговують на увагу, однак враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, вони не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Даних щодо неможливості за станом здоров`я обвинуваченого перебувати в СІЗО суду не надано.

Таким чином, на даний час відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки він обирався не тільки з урахуванням тяжкості злочину, але й особи обвинуваченого та певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте на даний час обставини, на які посилається сторона захисту, як на підставу відмови у продовженні запобіжного заходу, існували і на час обрання та продовження запобіжного заходу та були враховані судом, судовий розгляд справи по суті ще не розпочато, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів.

Щодо вимог клопотання про продовження запобіжного заходу без визначення розміру застави, слід зазначити, що відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, коли суд має право не визначити розмір застави, у даному випадку відсутні.

Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається у таких межах:1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приймаючи до уваги положення статей 182,183 КПК України, а також те, що попередній розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді від 14.07.2023, в розмірі 214720 гривень не забезпечив виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, суд дійшов висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим передбачених КПК України обов`язків та запобігання передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, необхідно визначити заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити заставу у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 322080 гривень.

Вказаний розмір застави є необхідним і буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі й про майновий стан обвинуваченого, які б свідчили про те, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для нього, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, судом не встановлено.

Щодо клопотання захисника про про етапування обвинуваченого в м. Житомир, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 317 КПК України, після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Оскільки участь обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні під час розгляду даного кримінального провадження є обов`язковою, для забезпечення безпосередньої участі обвинуваченого у наступних судових засіданнях та ознайомлення обвинуваченого з матеріалами кримінального провадження згідно заявленого клопотання, суд вважає за необхідне етапувати обвинуваченого ОСОБА_4 з державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» до СІЗО державної установи «Житомирська УВП (№8)».

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 315, 316, 317, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0002130 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, на 22 листопада 2023 року о 12 год. 00 хв. у приміщенні Черняхівського районного суду Житомирського області (Житомирська область, смт. Черняхів, вул. Слобідська, 1, зал №1).

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілу. Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 12.01.2024.

Етапувати обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» до СІЗО державної установи «Житомирська УВП (№8)».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 322080 (триста двадцять дві тисячі вісімдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області.

У разі внесення застави, обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до суду у визначений судом час за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду або прокурора;

3) повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1