23.01.2024 Справа № 642/1267/20
Провадження №1-кп/642/141/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Харкові в залі судових засідань в режимі відеоконференції обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001381 від 08.09.2023провадження, №0000300 від 03.02.2020, №0054 від 20.01.2021 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст.125, 126-1, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження №0000300 від 03.02.2020, №0054 від 20.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України.

11.01.2024 в провадження судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001381 від 08.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала за доцільне об`єднати кримінальне провадження №0000300 від 03.02.2020, №0054 від 20.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України та кримінальне провадження №0001381 від 08.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначити справу до розгляду. Крім того, при вирішенні питання щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначила, що так як на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, не зменшились і не зникли. Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не заперечували проти об`єднання вказаних кримінальних проваджень та проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Щодо вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою покладалися на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про відмову від участі у справі захисника - адвоката ОСОБА_5 , так як він є адвокатом за договором і у нього не має коштів сплачувати за його послуги.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Потерпілий ОСОБА_9 надав суду заяву про розгляд судових засідань без його участі.

Відповідно до ст.56 КПК України брати участь у судовому засіданні - це право, а не обов`язок потерпілого і його представника у кримінальному провадженні, перелік його прав не є вичерпним і не обмежується лише цією статтею, тому суд, порадившись на місці, ухвалив розпочати розгляд кримінального провадження за відсутністю потерпілого, вирішивши в ході подальшого судового розгляду необхідність його обов`язкової присутності.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.217 КПК України визначено, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Частина 2 ст. 334 КПК України передбачає, що у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність об`єднати в одне провадження матеріали кримінального провадження №0000300 від 03.02.2020, №0054 від 20.01.2021 (справа №642/1267/20, провадження №1-кп/642/141/24) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України та матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0001381 від 08.09.2023 (справа №642/116/24, провадження №1-кп/642/218/24) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, присвоївши їм загальний №642/1267/20, провадження №1-кп/642/141/24.

Щодо відмови обвинуваченого від захисника ОСОБА_5 , суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 45 КПК єдиний суб`єкт, який у кримінальному провадженні має право виступати як захисник - це адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Так, статтею 47 КПК України визначено перелік обов`язків захисника у кримінальному провадженні, які носять виключний характер та тлумаченню не підлягають. Захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно зі ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу та кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно ч. 1 ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_6 від захисника ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю коштів на його оплату та наявністю іншого захисника - адвоката ОСОБА_4 , якого призначено з Регіонального Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі наказу від 31.07.2023 № 31.

Щодо призначення справи до судового розгляду, суд прийшов до наступного висновку.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1 - 4, 6 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Харкова.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4 - 8, 10 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України, не встановлено.

Угоди у кримінальному провадженні не укладались. Обвинувальні акти відповідають вимогам ст.291 КПК України.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч.1 ст.125, ст. 126-1, ч.4 ст.185 КК України.

При вирішенні питання щодо дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 8 років, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки, неодноразово судимий.

Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування ризику переховування обвинуваченим ОСОБА_6 від суду підтверджується наступним.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, раніше судимий, перебував у розшуку, не має стійких соціальних зв`язків, тому існують обґрунтовані ризики того, що у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_6 може покинути місце мешкання та виїхати за межі м.Харкова та області з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим наявний ризик його переховування від суду.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК). За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а також, у разі необхідності і після цих стадій, під час дослідження судом письмових доказів, оскільки у сторін кримінального провадження може виникнути необхідність для повторного допиту деяких свідків, у разі задоволення судом такого клопотання. На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачені стають обізнаними про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину, а також тим, що на теперішній час ОСОБА_6 відомі відомості про особи свідків, потерпілих, місце їх проживання, коло спілкування, що дає йому можливість впивати на їх свідчення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що він не має будь-яких офіційних та законних джерел доходу, у зв`язку з чим не виключена можливість того, що перебуваючи поза умовами ізоляції він може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб. При цьому, злочин, що інкриміновано ОСОБА_6 вчинено з корисливих мотивів.

Також суддя бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на теперішній час не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає за необхідне визначити підозрюваному той самий розмір застави, що був визначений слідчим суддею при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 грн., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною для нього.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 49,54, 217, 314, 315, 316, 334, 336, 369 372, 376, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Матеріали кримінального провадження №0000300 від 03.02.2020, №0054 від 20.01.2021 (справа №642/1267/20, провадження №1-кп/642/141/24) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України та матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0001381 від 08.09.2023 (справа №642/116/24, провадження №1-кп/642/218/24) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - об`єднати в одне провадження, присвоївши їм загальний №642/1267/20, провадження №1-кп/642/141/24.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_6 від захисника ОСОБА_5 .

Призначити судовий розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України на 01.02.2024 року на 15-00 год. в приміщенні суду за адресою: м.Харків, вул.Полтавський Шлях, 20 в залі судового засідання № 4.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 22.03.2024 включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 22.03.2024 року включно.

Визначений ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 28.11.2023 року розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. - залишити без змін.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти строком на 60 днів наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вручення обвинуваченому.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала суду в іншій частині оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1