У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 липня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000078.

Учасники судового провадження:

підозрюваний ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 липня 2023 року клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області задоволено, накладено арешт на нерухоме майно 1/2 частку нежитлової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , який полягає у позбавленні права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт нерухомого майна.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя після того, як зачитав його заяву про відвід, почав поводити себе зверхньо, не вислухав всіх пояснень стосовно заяви та не вирішивши питання про відвід продовжив судове засідання.

За наведених порушень вимог КПК України, слідчий суддя, не зважаючи на висловелену в письмовій та усній формі недовіру, ухвалив рішення у справі, яким наклав арешт на його майно.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні слідчого відділу відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000078, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 06.03.2023 р., у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, а саме приміщення рятувального посту Управління з питань надзвичайних ситуацій та взаємодії з правоохоронними органами Южноукраїнської міської ради, (далі Управління НС та ВПО ЮМР), розташованого поряд з кафе «Водолій» за адресою: м. Южноукраїнськ Вознесенського району, Миколаївської області, вул. Набережна Енергетиків, 20-А, тобто поблизу міського пляжу біля р. Південний Буг.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 07.03.2023 р. близько 00.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прослідував до приміщення рятувального посту Управління НС та ВПО ЮМР, розташованого за вказаною адресою, з метою здійснення її підпалу, з мотивів помсти через довготриваючий конфлікт з керівником зазначеного Управління ОСОБА_6 .

Скориставшись тимчасовою відсутністю охоронця рятувальної станції ОСОБА_7 , який в ту ніч перебував на чергуванні, ОСОБА_5 через незачинені двері проник до приміщення, де, шляхом використання невідомої легкозаймистої речовини, здійснив підпал в одній з кімнат, свідомо виконавши всі дії, спрямовані на спричинення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певних об`єктів, а саме до осередку виникнення пожежі вагонного приміщення рятувального посту, внаслідок чого повністю знищено приміщення рятувальної станції та майно, яке перебувало в ній.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив Управлінню з питань надзвичайних ситуацій та взаємодії з правоохоронними органами Южноукраїнської міської ради майнової шкоди у великих розмірах на загальну суму 491 577,96 грн., яка у більш ніж 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян

07.03.2023 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчиненому шляхом підпалу.

17.05.2023 р. від представника потерпілого ОСОБА_8 надійшла позовна заява відносно відповідача ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000078 у розмірі 583 336,42 грн.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на нежитлову будівлю (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), за адресою: АДРЕСА_1 , у виді спільної часткової приватної власності зареєстровано за ОСОБА_9 у розмірі 1/2 частки та ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частки.

Відповідно до довідки про оцінку вартості об`єкту нерухомості від 17.05.2023 р., сформованої в Єдиній базі даних звітів про оцінку Фонду державного майна України, оціночна вартість об`єкту оцінки нежитлової нерухомості (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), за адресою: АДРЕСА_1 , складає 1 166 450 грн.

19.05.2023 р. слідчий звернувся до суду з клопотанянм про арешт 1/2 частки нежитлової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання мотивоване необхідністю забезпечення можливої конфіскації майна, а також з метою запобігання можливості відчуження вказаного майна підозрюваним.

Врахувавши, що слідчим подано клопотання про арешт з метою забезпечення можливої конфіскації майна, а також з метою запобігання можливості відчуження вказаного майна підозрюваним, а також з урахуванням вимог ч. 1, 10, 11 ст. 170, ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на відповідне майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

За частиною 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, в апеляційній скарзі апелянтом не оскаржуються висновки слідчого судді стосовно необхідності арешту майна, але вказує на незаконність ухвали через прийняття рішення незаконним складом суду, оскільки заявлений ним відвід слідчому судді не розглянутий.

Розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_5 по суті скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Положеннями частини 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, в порядку, передбаченому КПК України.

За ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вказані приписи також кореспондуються до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція).

Для уникнення зловживань з боку учасників процесу з метою затягування судового розгляду суд повинен активно сприяти забезпеченню пришвидшення судового розгляду, додержуючись при цьому неупередженості та процесуальних прав сторін.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи зобов`язання передбачені п. 1 ст. 6 Конвенції, щодо забезпечення доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованих Конституцією України (ст. 55 ч. 2, ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, ст. 7, ст. 9 ч. 6, ст. 24 КПК України).

Також стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий суд, що включає й право на розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (справа «Суомінен проти Фінляндії» п. 36).

За приписами статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2023 р. слідчий звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з клопотанням про арешт майна, яке за протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 19.05.2023 р. розподілено на суддю ОСОБА_10 .

У вказаному провадженні слідчим суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_10 заявлений самовідвід, у задоволенні якого ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.06.2023 р. відмовлено.

ОСОБА_5 зазначає про те, що до початку судового розгляду клопотання слідчого, надав до суду заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_10 , який 26.07.2023 р. був оголошений в судовому засіданні слідчим суддею, проте будь-якого рішення по ньому не прийнято.

Зі змісту журналу судового засідання від 26.07.2023 р. вбачається, що слідчим суддею ОСОБА_10 дійсно, під час судового засідання, оголошений відвід, але будь-якого рішення по цьому питанню, ані журнал судового засідання, ані матеріали справи не містять, розгляд справи після оголошеного відводу продовжений в загальному порядку та, цього ж дня, слідчим суддю прийнято рішення у справі.

Вказані обставини підтверджуються й даними звукозапису судового засідання, зафіксованому на технічному носії інформації.

За приписами ст. ст. 81, 82 КПК України, якими визначено порядок вирішення питання про відвід слідчого судді та наслідки такого відводу, зокрема передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду лише якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Судове рішення за наслідками розгляду таких заяв повинно бути належним чином обґрунтовано та вмотивовано і відповідати вимогам закону.

Отже, в даному випадку, слідчий суддя не передавши заявлений заявником ОСОБА_5 відвід на розгляд іншому судді цього суду порушив передбачений законом порядок вирішення питання про відвід, а відтак фактично ухвалив рішення незаконним складом суду, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

Зважаючи на те, що встановлена наявність істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, виправити даний недолік, допущений судом першої інстанції, шляхом постановлення нової ухвали, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості, оскільки заява (звернення) ОСОБА_11 про відвід судді по суті не розглядалась, тому апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ним ухвала слідчого судді скасуванню з необхідністю повернення клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000078, до суду першої інстанції для прийняття належного процесуального рішення у відповідності до положень КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

ухвалу слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 липня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000078 скасувати, та матеріали клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000078 повернути до суду першої інстанції для прийняття належного процесуального рішення відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3