Єдиний унікальний номер 205/9452/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-в/205/522/23 Справа № 205/9452/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

представника установи

виконання покарання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

11 вересня 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання, призначеного йому вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2020 за ч. 3 ст. 185, 71 КК, умовно-достроково.

Будь-яких обґрунтувань свого клопотання засуджений не наводить.

Засуджений ОСОБА_3 та його захисник підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_3 має дисциплінарні стягнення та декілька заохочень, що у своїй сукупності не може свідчити про його виправлення.

Представник установи виконання покарань залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 доходить наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2020 за ч. 3 ст. 185, 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, яке почав відбувати 25 жовтня 2019 року.

За час відбуття покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89) засуджений ОСОБА_3 характеризувався позитивно, був переведений на дільницю соціальної реабілітації, після чого допустив злісне порушення порядку відбування покарання, був поміщений до ДІЗО та переведений до дільниці ресоціалізації, де характеризується посередньо. Допускав порушення режиму утримання, у зв`язку з чим до нього застосовувались 2 дисциплінарні стягнення та 2 заохочення за зразкову поведінку та ставлення до праці.

Відповідно до ст. 6 Кримінального виконавчого кодексу України (далі КВК), виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У даному випадку, суд вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого не відбулись, про що свідчить його нестабільна поведінка за весь період відбування покарання, крім того до останнього раніше застосовувались положення ЗУ «Про амністію» та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проте ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та знову вчиняв умисні тяжкі кримінальні правопорушення, а тому суд позбавлений можливості стверджувати, що засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення, що б вказувало на наявність підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Керуючись ст. 81 КК, ст. 537, 539 КПК, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 81 КК відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1