КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ПАТ лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт» - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 , -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України, власником якого є ПРАТ "Миргородкурорт" , а саме:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: АДРЕСА_2;

-Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 із забороною відчужувати, користуватись та розпоряджатися ним.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини,що майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України є речовим доказом у кримінальному провадженні 0001170 від 20.08.2019 року, а тому наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на нерухоме майно, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в клопотанні органу досудового розслідування відсутня аргументація накладення арешту на майно. В ухвалі слідчого судді невмотивовано яким чином нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ПРАТ "Миргородкурорт", може бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, всі наявні в товариства правовстановлюючі документи були видані в законний спосіб і є чинними на даний час. Апелянт вказує на те, що клопотання органу досудового розслідування не містить будь-яких обґрунтованих і підтверджених належними засобами доказування доводів щодо доцільності та правомірності застосування таких обмежень як арешт майна на нерухоме майно. При цьому апелянт стверджує, що слідчим суддею не було враховано, що арешт на вищевказане майно спричинить надмірне обмеження правомірної діяльності і призведе до порушення законної господарської діяльності, неможливості здійснювати виплату заробітної плати, податків. Зазначає апелянт, що будівлі потребують догляду і постійного обслуговування, оскільки на санаторно-курортному та реабілітаційному лікуванні перебувають близько 200 осіб з різних куточків України, в тому числі військовослужбовці та члени їх сімей, діти хворі на цукровий діабет, вагітні жінки, внутрішньо переміщені особи та багато інших. Заборона користування приміщеннями, на які накладено арешт, фактично унеможливить подальше перебування цих осіб у санаторну - курортному закладі, оскільки переважна більшість діагностичних та лікувальних процедур, а також лабораторних та інших досліджень і обстежень проводяться саме в арештованих приміщеннях.

В судове засідання апеляційної інстанції не з`явився прокурор, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте причину неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у його відсутність, що не суперечить положенням ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0001170 від 20.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що неналежне виконання Головою Фонду державного майна України своїх службових обов`язків та системне ігнорування вимог ст. ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» в частині відсутності належного контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна, передачі державного майна в оренду та користування, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства, призвело до відчуження об`єктів нерухомості, які перебували в управлінні Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та є державною власністю.

В межах зазначеного кримінального провадження прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно. В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що майно, зокрема, об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 є речовими доказами, оскільки підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Слідчий суддя погодився з доводами клопотання та наклав арешт на майно.

З таким висновком колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, орган досудового розслідування визнав постановою об`єкти нерухомого майна, речовим доказом.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на даний час власником арештованого майна являється ПРАТ "Миргородкурорт". Як вбачається з матеріалів по розгляду клопотання - право власності на дані об`єкти нерухомого майна на день прийняття рішення недійсним не визнано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді щодо позбавлення права користуватися об`єктами нерухомості ПРАТ "Миргородкурорт" не є обґрунтованими, так як обмеження призведе до порушення законної господарської діяльності ПрАТ. Також, будівлі потребують догляду і постійного обслуговування. Водночас, колегія суддів звертає увагу і на договір № 1150-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення і заборона користування приміщеннями, на які накладено арешт, унеможливить перебування осіб у санаторну - курортному закладі на лікуванні.

За наведеного колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді щодо позбавлення права користуватися вищезазначеними об`єктами нерухомості ПРАТ "Миргородкурорт" не є обґрунтованими.

Згідно п.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням того, що у даному провадженні органом досудового розслідування не доведено необхідності позбавлення власника права користування приміщеннями, а тому відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України це мало стати підставою для часткового задоволення клопотання, однак не було зроблено слідчим суддею.

За наведеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 98, 170 - 173, 372, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ПАТ лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт» - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України, власником якого є ПРАТ "Миргородкурорт" , а саме:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: АДРЕСА_2;

-Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 в частині заборони користування - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 в задоволенні його клопотання щодо заборони користування об`єктами нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: АДРЕСА_1; за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: АДРЕСА_2;за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: АДРЕСА_3

Ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України, власником якого є ПРАТ "Миргородкурорт" , а саме:

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 109, який розташований за адресою: АДРЕСА_2;

- Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 із забороною відчужувати та розпоряджатися ним - залишити без змін.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2378/2023

Єдиний унікальний номер 757/34151/22-к Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_7

Доповідач: ОСОБА_1