№ 207/3333/23
№ 1-кп/207/321/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000125 від 01.06.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 згідно з рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.01.2016 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 22 грудня 2015 року і до повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_4 , якому відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду та про свій обов`язок, як батька дитини, визначений нормами ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними віку повноліття, будучи 27.05.2023 року попередженим державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, допустив таким чином заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, ОСОБА_4 , будучи офіційно працевлаштованим у період з 28.07.2021 по 31.01.2023 стропальником в метизний цех №1 у ТДВ «Завод Метиз», , отримавши у встановленому законодавством порядку заробітну плату у наступному розмірі: за липень 2021 року - 1840,80 грн., за серпень 2021 року - 12459,20 грн., з вересня 2021 року по листопад 2021 - 12584,00 грн. (щомісячно), за грудень 2021 року - 12360,00 грн., за січень 2022 року - 12880,42 грн., за лютий 2022 року - 13410,60 грн., за березень 2022 року - 2000,00 грн., за квітень 2022 року - 10358,85 грн., за травень 2022 року - 10651,70 грн., за червень 2022 року - 6933,22 грн., за липень 2022 року - 7270,16 грн., за серпень 2022 року - 6109,13 грн., за вересень 2022 року - 7025,50 грн., за жовтень 2022 року - 7363,72 грн., за листопад 2022 року - 7029,00 грн., за січень 2023 року - 21850,20 грн., всього за вказаний період отримав заробітну плату у сумі 177294,50 грн., не повідомляв державному виконавцю про своє місце роботи, з метою несплати аліментів, до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою отримання офіційного працевлаштування чи отримання державної допомоги по безробіттю не звертався.

Отже, ОСОБА_4 не мав наміру надавати кошти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто мав прямий протиправний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, не сплачував їх, будь-якої допомоги на утримання доньки не надавав, участі у її вихованні не приймав та згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське, допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 29 липня 2021 року по 20.06.2023 року у наступному розмірі: за липень 2021 року - 327,05 грн., з серпня 2021 по вересень 2022 року - 3379,50 грн. (щомісячно), з жовтня 2022 по травень 2023 року - 3416,50 грн. (щомісячно), за червень 2023 року - 2277,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з 29 липня 2021 року по 20 червня 2023 року включно злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за 24 місяці відповідних платежів, у розмірі 77249,72 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин вину не визнав. Пояснив, що оскільки він офіційно працевлаштований, то й обов`язок з відрахування аліментів покладено не на нього, а на роботодавця.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку у повній мірі підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення, які були досліджені у судовому засіданні, а саме:

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляла. Просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.01.2016 року по справі №209/5403/15-ц, згідно якого стягнено з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2015 року і до повноліття дитини (а.с.17);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої записаний ОСОБА_4 (а.с.20);

- розрахунком заборгованості, наданого Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області за період з 29.07.2021 року по 20.06.2023 року, яка складає 77249,72 грн. (а.с.92).

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

При цьому, суд критично ставиться до показів обвинуваченого в тій частині, що обов`язок з відрахування аліментів покладено не на нього, а на роботодавця, оскільки така позиція на переконання суду, є способом захисту обвинуваченого ОСОБА_4 від обвинувачення та повністю спростовується дослідженими доказами в їх сукупності. Окрім того, саме обвинувачений ОСОБА_4 за рішенням суду зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дитини.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного злочину, відповідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням міри покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільна позовна заява не заявлена.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Судові витрати та речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 01 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1