"03" січня 2024 р. Справа № 363/1/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 01.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Малий Листвен Ріпківського району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

встановив:

03.01.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_5 ,у невстановлений досудовим розслідуванням день та час 2023 року, у невстановленому місці, в порушення приписів, передбачених ст.178 Цивільного Кодексу України, п.1 Додатку №1 (Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України), затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року, п.п.2, 3, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, п.п.2.1, 2.3 Розділу 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав чотири предмети зовні схожі на корпуси осколкової ручної гранати типу Ф-1, шість предметів зовні схожих на запали до осколкової ручної гранати типу Ф-1, шість предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45 мм., п`ять предметів зовні схожих на патрони калібру 7,62 мм. та обернув у власне протиправне володіння вказані боєприпаси, чим фактично вчинив незаконне їх придбання без передбаченого законом дозволу, та у подальшому переніс до приміщення квартири, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав по 01.01.2024 року.

В період часу з 19 год.27 хв. по 21 год. 20 хв. 01.01.2024 року, під час проведення обшуку у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено чотири предмети зовні схожі на корпуси осколкової ручної гранати типу Ф-1, шість предметів зовні схожі на запали до осколкової ручної гранати типу Ф-1, шість предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45 мм., п`ять предметів зовні схожих на патрони калібру 7,62 мм., які ОСОБА_5 , в супереч визначеному Положення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року та Інструкцією за затвердженої наказом, незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, 01.01.2023 року близько 15 години ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, тримаючи в обох руках по одній оборонній осколковій ручній гранаті Ф-1, яка є боєприпасом, та демонструючи намір приведення осколкової ручної гранати Ф-1 в дію, з метою погрози вбивством розмахував ними перед ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при цьому висловив погрозу їх застосування, в разі якщо останні не залишать приміщення квартири, в якій перебували.

Дану погрозу з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 сприйняли, як реальну погрозу своєму життю, оскільки у останніх існували реальні підстави побоюватись здійсненням ОСОБА_5 цієї погрози.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та у вчиненні погрози вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, тобто у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України.

01.01.2024 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

01.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України.

Вчинення ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом обшуку від 01.01.2024 року проведеного за адресою тимчасового проживання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено:

- предмет схожий на корпус гранати Ф-1 із маркуванням 386/173-88;

- предмет схожий на корпус гранати Ф-1 із маркуванням 107/56-83Т;

- предмет схожий на корпус гранати Ф-1 із маркуванням 107/56-83Т;

- предмет схожий на корпус гранати Ф-1 із маркуванням 107/56-?? (затертий напис);

- предмет схожий на запал до гранати із маркуванням із зовнішньої сторони УЗРГМ-2 УЗЧП 229-80, із внутрішньої сторони 386-42-81;

- предмет схожий на запал до гранати із маркуванням із зовнішньої сторони УЗРГМ-2 583 52-83, із внутрішньої сторони напис відсутній;

- предмет схожий на запал до гранати із маркуванням із зовнішньої сторони УЗРГМ-2 583 14-80, із внутрішньої сторони напис відсутній;

- предмет схожий на запал до гранати із маркуванням із зовнішньої сторони УЗРГМ-2 583 52-83, із внутрішньої сторони напис відсутній;

- предмет схожий на запал до гранати із маркуванням із зовнішньої сторони УЗРГМ-2 11 132-80, із внутрішньої сторони напис 583-67-89;

- предмет схожий на запал до гранати із маркуванням із зовнішньої сторони УЗРГМ-2 583 52-83, із внутрішньої сторони напис відсутній;

- предмети схожі на набої калібру 5,45 мм в кількості 6 штук із маркуванням 270-83 ДПЗ 5,45х39;

- предмети схожі на набої калібру 7,62 мм в кількості 5 штук, маркування та написи відсутні;

- рапортом заступника начальника ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 01.01.2024 року про затримання ОСОБА_5 за підозрою в незаконному поводженні з боєприпасами, під час реагування на повідомлення ОСОБА_7 про перебування її чоловіка в квартирі з гранатою в руках;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.01.2024 року, яка показала, що в квартирі АДРЕСА_3 , вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем ЗСУ. 30.12.2023 року ОСОБА_5 приїхав додому. 31.12.2023 року спільно зі своїми знайомими вони відсвяткували новий рік під час чого вживали спиртне. 01.01.2024 року, прокинувшись о 14 годині, ОСОБА_11 побачила порожню пляшку горілки на столі та свого чоловіка в стані алкогольного сп`яніння. Між ними виник конфлікт та чоловік вигнав її з квартири. Коли ОСОБА_7 повернулась до квартири разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вийшов їм на зустріч тримаючи в руці гранату. Іншу гранату вона побачила на полиці шафи, що в кімнаті. Тримаючи гранату ОСОБА_5 почав наближатися до них та виганяти з квартири при цьому висловлюючи погрозу використати гранату та підірвати всіх. Вказану погрозу ОСОБА_7 прийняла за реальну, оскільки трохи раніше ОСОБА_5 вже погрожував їй позбавлення життя подібним чином, а саме говорив, що підірве.

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 02.01.2024 року, де останній показав, що 01.01.2024 року близько 15 години він спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прийшли до квартири мешкання останньої, а саме в квартиру АДРЕСА_3 , щоб забрати її речі, однак під час перебування у вказаній квартирі ОСОБА_5 почав виганяти їх тримаючи при цьому в руках гранати та погрожуючи їх підірвати та повбивати присутніх. Його загрози сприймались як реальні, оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно.

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , яка повністю підтвердила показання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також повідомила, що погрозу підірвати гранати, які тримав в руках ОСОБА_5 та вбити всіх присутніх вона сприйняла для себе як реальні, оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно по відношенню до потерпілих.

- Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01.01.2024 року, відповідно до якої вилучені під час обшуку чотири корпуси ймовірно ручних уламкових оборонних гранат типу Ф-1, які поміщено до спеціального пакету №АВ2016877; предмети зовні схожі на підшивачі до ручних уламкових гранат типу «УЗРГМ-2», які поміщено до спеціального пакету №VS2118386; 11 набоїв зовні схожих на патрони калібру 5,45 та 7,62, які поміщено до спеціального пакету №FPS5012417.

Іншими доказами зібраними у кримінальному провадженні, а саме листом за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_13 (вих.№1/4/19 від 02.01.2024 року) про те, що станом на 02.01.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого проходження військової служби не прибув та зброю і боєприпаси у ІНФОРМАЦІЯ_5 не отримував, а також листом за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 відповідно до якого ОСОБА_5 на даний момент військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 не являється, згідно наказу командира №374 від 29.12.2023 року був виключений зі списків частини та 29.12.2023 року був переведений для проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зброя ним була здана. Гранати військовослужбовцю ОСОБА_5 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 не видавались. При відбутті для подальшого проходження служби у військовослужбовця ОСОБА_5 під час перевірки особистих речей не було виявлено зброї, боєприпасів та інших заборонених речей.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, неможливо застосувати відносно ОСОБА_5 домашній арешт, особисту поруку та особисте зобов`язання, оскільки вищевказані запобіжні заходи за своєю сутністю та характером не зможуть запобігти вищеперерахованим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просить його задовольнити і обрати запобіжний захід підозрюваному у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, просить обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що матеріалами клопотання та прокурором доведено про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.1 ст.263, ч.1 ст.129 КК України начас розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що підозрюваний перебуваючи на волі, буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу згідно ст.178 КПК України враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вбачає за доцільне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового та судового провадження.

При прийнятті рішення за даним клопотанням відповідно до статті 178 КПК України, судом враховано те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, інвалід з дитинства ІІІ групи, на утриманні має неповнолітню дитину, має уставлені соціальні зв`язки, військовослужбовець.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, яким і є злочин в якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає позбавлення волі.

На виконання вимог статті 179 КПК України, контроль за виконанням цілодобового арешту здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Отже, зважаючи на необхідність виконання підозрюваного покладеного на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідність виконати слідчі та процесуальні дії, спрямовані на отримання доказів, суд вбачає, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляд цілодобового домашнього арешту.

Згідно зі ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На виконання вимог статті 181 КПК України, орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд. Працівники Національної поліції України з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло ОСОБА_5 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 176-197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю в межах строку досудового розслідування, за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

не відлучатись за межі місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

Направити ухвалу про застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для виконання.

Зобов`язати Вишгородський РУП ГУНП в Київській області поставити на облік ОСОБА_5 , як такого, щодо якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю і повідомити про зазначене суд.

Роз`яснити ОСОБА_5 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали - по 29.02.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 08.01.2024 року о 11-40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1