У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

третіх осіб, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт

адвоката ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2023 року про арешт майна.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 10.08.2023 в ході проведення обшуку будівель і споруд за місцезнаходженням КП ММР «Миколаївелектротранс», що знаходиться за адресою: місто Миколаїв, вулиця Андрєєва-Палагнюка, 17, із забороною будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на мобільний телефон, а саме «SAMSUNG M31», ІМЕІ- НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-карти оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , що належить головному інженеру КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_6 .

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на мобільний телефон «Samsung S22Plus», ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-карта НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , належний начальнику відділу комунікацій та пасажирського сервісу КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_7 .

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу.

Треті особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважають ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки на думку апелянтів розгляд клопотання здійснено упереджено та формально.

Вказують, що мобільні телефони є їх особистою власністю.

На думку апелянтів порушено вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки клопотання про арешт майна подано 16.08.2023, а не протягом 48 годин після вилучення майна. А слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт тимчасово вилучено майна не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання, що є порушенням вимог ч. 6 ст. 173 КПК України.

Вважають, що прокурор в клопотанні не зазначив документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном.

Зазначають, що не має жодної конкретної обставини, яка вказувала на те, що вилучені мобільні телефони мають ознаки, зазначені у ч. 1 ст. 98 КПК України.

В ухвалі слідчого судді на підставі, якої здійснювався обшук не зазначено конкретного переліку речей, для виявлення яких він проводився, наведено розпливчатий перелік таких речей (електронно-обчислювальна техніка, мобільні термінали та носії інформації, жорсткі диски, флеш-накопичувачі, диски для лазерних систем зчитування тощо).

Встановлені слідчим суддею обставини.

До слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучено 10.08.2023 під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи - будівель і споруд за місцезнаходженням комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс», що розташовані за адресою: місто Миколаїв, вулиця Андрєєва-Палагнюка, 17.

В обґрунтування клопотання вказано, що СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом можливого привласнення грошових коштів державного бюджету, вчинене службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс», які діяли спільно та в інтересах третіх осіб, під час приймання виконаних робіт з поставки товару призначеного для здійснення ремонтних робіт які не відповідають тим, що зазначені в актах приймання передачі 03.02.2023 внесено відомості до ЄРДР за №0000054 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 191 КК України.

10.08.2023 в межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.07.2023, проведено обшук будівель і споруд за місцезнаходженням комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс», з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Під час проведення обшуку, органом досудового розслідування виявлено та вилучено документи згідно переліку та належні працівникам підприємства мобільні телефони.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_9 звернулася з даним клопотанням.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені у ході проведення обшуку КП ММР «Миколаївелектротранс» мобільний телефон, марки ««SAMSUNG M31», ІМЕІ- НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , в якому знаходяться сім-карти оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , що належить головному інженеру КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_6 , та мобільний «Samsung S22Plus», ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , в якому знаходяться сім-карта НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , належний начальнику відділу комунікацій та пасажирського сервісу КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_7 , можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Інформація, яка міститься у мобільних телефонах, належних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і які були вилучені під час обшуку, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

Указане, серед іншого, підтверджується тим, що під час огляду вилучених телефонів виявлено контакти осіб, причетність яких до вчинення цього правопорушення встановлюється органом досудового розслідування, а також виявлено фотознімки та листування з директором комунального підприємства з приводу ведення робіт.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Треті особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник підтримали апеляційні скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд встановив таке.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України), які, на підставі ч. 3 ст. 132 КПК України, не можуть бути застосовані, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Ці вимоги закону слідчим суддею при прийнятті рішення враховані в повній мірі.

З матеріалів провадження вбачається, що Миколаївською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2023 за №0000054, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом ймовірного привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс» за попередньою змовою між собою.

10.08.2023 у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.072023, проведено обшук КП ММР «Миколаївелектротранс» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Андрєєва-Палагнюка, 17 під час якого, було виявлено та вилучено документи згідно переліку, а також мобільний телефон, марки ««SAMSUNG M31», ІМЕІ- НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-карти оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , що належить головному інженеру КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_6 , під час огляду якого виявлено контакти інших осіб, причетність яких до вчинення цього правопорушення перевіряється органом досудового розслідування та мобільний «Samsung S22Plus», ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-карта НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , належний начальнику відділу комунікацій та пасажирського сервісу КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_7 , під час огляду якого виявлено фотознімки трамвайного полотна після проведення поточного ремонту та листування з директором комунального підприємства з приводу ведення робіт.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 11.08.2023, вилучене 10.08.2023 в ході проведення обшуку майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000054 від 03.02.2023.

Суд вважає, що слідчий суддя достатньо мотивував рішення про накладення арешту на вищевказане майно у тому числі на вилучені мобільні телефону, враховуючи наведені у клопотанні слідчого підстави та мету накладення арешту.

Так, аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що є достатні підстави вважати, що зазначене в клопотанні прокурора майно має доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Обставини кримінального провадження свідчать про те, що ці речі можуть містити відомості, які у подальшому будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, може бути об`єктом кримінально протиправних дій.

Доводи апелянтів про те, що слідчий суддя належним чином не дослідив докази не є слушними, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

Посилання апелянтів на порушення строків розгляду клопотання слідчим суддею, встановлених ч.6 ст. 173 КПК, як на підставу для скасування ухвали слідчого суддя, не є слушними. Так, хоча клопотання і розглянуто слідчим суддею понад строки, встановлені законом, але такі процесуальні порушення не є істотними і не впливають на підстави для накладення арешту на майно.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Колегія суддів зазначає, що слідчим суддею прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, тому апеляційні скарги задоволенні не підлягають.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2023 року про арешт майна, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3