Провадження № 11-сс/4823/583/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000803 від 08.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на недоведеність необхідності накладення арешту із врахуванням вимог ч.6 ст.170 КПК України. Зокрема, слідчим суддею встановлено, що станом на час розгляду справи цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено та до клопотання не долучено, що є порушенням вимогам ч.6 ст.170 КПК України. Також клопотання не містить відомостей про потерпілу особу у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на майно, вказане в клопотанні слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, так як поза увагою слідчого судді залишився той факт, що арешт майна допускається, серед іншого, з метою конфіскації майна як виду покарання, та накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, санкцією ч. 5 ст. 191 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачено безальтернативне додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Проте, як встановлено в ході досудового розслідування, вчиненим кримінальним правопорушенням Вертіївській сільській територіальній громаді завдано збитків у особливо великих розмірах, що становить 1 053 105,71 грн., які не відшкодовані.

На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, Ніжинською окружною прокуратурою готується цивільний позов в інтересах держави в особі Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який буде подано до суду разом з обвинувальним актом, що прямо передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України. В цьому випадку, на думку апелянта, посилання суду на те, що цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено, є безпідставним.

Звертає увагу, що під час виїзду працівників поліції за місцем проживання ОСОБА_7 з метою перевірки стану зберігання останнім вогнепальної зброї встановлено, що вона відсутня. Крім того, ОСОБА_7 приховує місце її знаходження.

Враховуючи викладене, на думку прокурора, даний захід забезпечення є необхідним для збереження майна, попередження його незаконного відчуження.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених підстав, підозрюваного, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Ніжинським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000803 від 08.09.2021 року, за фактом розтрати грошових коштів службовими особами Вертіївської сільської ради та ТОВ «Інекс Реал», які виділені на ремонт будівлі ЗОШ І-ІІІ ступенів Вертіївської сільської ради.

24.10.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Зі змісту клопотання слідчого встановлено, що метою накладення арешту є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме: з метою подання в майбутньому цивільного позову для відшкодування завданих збитків, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При цьому забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення можливо у разі подачі цивільного позову у кримінальному провадженні відповідно до положень ст.128 КПК України.

Однак, ні у клопотанні, ні у матеріалах кримінального провадження доданих до клопотання не має відомостей про заявлений цивільний позов з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя вірно зазначив, що наявність цивільного позову є необхідною складовою для можливості забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні виключає можливість відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також свідчить про безпідставність накладення арешту на майно особи.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими пов`язується можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, з чим погоджується і колегія суддів, враховуючи те, що клопотання слідчого будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на майно, які б відповідали меті та завданням арешту, не містить.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучених до нього матеріалів кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на зброю не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, слідчим не було надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на це майно.

Твердження сторони обвинувачення про існування ризику незаконного відчуження вказаної у клопотанні зброї, а саме карабіну марки ВУЛКАНМ, серія: НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ; пістолету (газового), марки ПГШ790, серія НОМЕР_3 ; рушниці гладкоствольної, марки FABARMSDASS, номер: НОМЕР_4 ; пістолету (спецзасобу), марки ВИЙ, серія: НОМЕР_5 , номер НОМЕР_6 , які зареєстровані за ОСОБА_7 , є необґрунтованими, так як зброя належить до майна, яке перебуває у обмеженому, спеціальному цивільному обороті, що виключає заявлений ризик.

В ухвалі слідчого судді проаналізовано, з чим погоджується і колегії суддів апеляційної інстанції, що слідчим та прокурором не доведено правових підстав для накладення арешту, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі вище викладеного, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4