ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/264/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

власника

майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на:

1) вилучені в ході проведення 03.10.2023 року обшуку у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки Samsung J2, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 зі сім-картою ПрАТ Київстар НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 ;

2) вилучені в ході проведення 03.10.2023 року обшуку у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 14 pro max», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 та грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 6620 Євро, які належать ОСОБА_7 ;

3) вилучені в ході проведення 03.10.2023 року обшуку у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , у якому знаходиться карта оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_10 ..

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що вище вказане майно має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, в подальшому може бути використане як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, а тому прийшов до переконання, що клопотання підлягає до задоволення шляхом накладення арешту на зазначене майно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року в частині накладення арешту на речі і предмети вилучені в ході проведення 03.10.2023 року обшуку у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 14 pro max», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 та грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 6620 Євро, які належать ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою у задоволені клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 в частині арешту вищевказаного майна відмовити.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею було порушено вимоги закону, які полягали у тому, що слідчий суддя, формально віднісшись до розгляду клопотання слідчого про арешт майна, безпідставно провів його без повідомлення власника майна та його представника, не врахував обставини, які мають істотне значення для висновків суду, що призвело до ухвалення незаконного та несправедливого судового рішення.

Стверджує, що вилучені речі, про арешт яких клопотав прокурор, перебували у розпорядженні органу досудового розслідування, який їх вилучив при обшуку 03.10.2023 року, а тому власник (володілець) майна до розгляду відповідного клопотання в суді не міг їх змінити, переховати або знищити, тобто перешкодити їх арешту, а отже не існувало об`єктивних підстав для здійснення розгляду клопотання про арешт майна без повідомлення його власника (володільця).

Апелянт посилається на те, що оскільки ОСОБА_7 не повідомлено про підозру, він набув статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, що передбачено ст.64-2 КПК України, то він мав право участі при розгляді клопотання про арешт майна з відповідними правами й обов`язками.

Вказує, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28.09.2023 року, на підставі якої був здійснений обшук, було надано дозвіл на відшукання не будь-яких грошових коштів, а чітко визначених переліком в цій ухвалі номіналів та серійних номерів грошових купюр у валюті Євро, тобто тих, які були задіяні під час контролю за вчиненням злочину, а також на відшукання чорнових записів, мобільних телефонів та сім-карток.

Зазначає, що в даному ж разі, грошові кошти в загальній сумі 6620 Євро різними купюрами, які були вилучені слідчим 03.10.2023 року при обшуку по місцю проживання ОСОБА_7 , за своїми серійними номерами не відповідають грошовим купюрам, зазначеним у переліку в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а отже не залучались органом досудового розслідування на проведення контролю за вчиненням злочину і тому не можуть бути використані як доказ факту чи обставин в цьому кримінальному провадженні.

Вказує, що слідчий суддя в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали від 06.10.2023 року не навів будь-яких доводів стосовно того, чому дійшов до висновку про необхідність накладання арешту на вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти та мобільний телефон, яким чином ці речі співвідносяться із майном, передбаченим в абзаці 1 ч.1 ст.170 КПК України.

Наголошує на тому, що слідчий суддя не навів даних, які б свідчили про те, що вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме, відповідних відомостей, які б вказували на те, що вони були об`єктом протиправних дій, предметом або знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди чи містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні.

Апелянт посилається на те, що в ухвалі слідчого судді не наведено відомостей, які б свідчили про причетність ОСОБА_7 до організації незаконного перетину громадянами державного кордону України у вказаному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до матеріалів провадження СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000021 від 24.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою та з корисливих мотивів, здійснює організацію незаконного перетину громадянами державного кордону України.

В ході проведення слідчих дій на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.09.2023 року проведено обшук у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , в результаті якого виявлено та вилучено мобільний телефон мобільний телефон марки «Iphone 14 pro max», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 та грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 6620 Євро, які належать ОСОБА_7 .

Вказане майно, постановою слідчого від 04.10.2023 року визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, підозра у кримінальному провадженні нікому не оголошена.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

З огляду на положення ч.1-3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на це майно.

При цьому матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того чи іншого майна до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Щодо посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 під час розгляду клопотання про арешт майна не був присутній та його не повідомляли про розгляд клопотання, то відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна, щодо якого здійснюється провадження, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-174, 404, 405, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року про арешт майна ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді