УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000053 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000053 від 28.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він будучи начальником відділення по роботі з добровольчими формуваннями військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 27.09.2023 близько 10:30, перебуваючи у м. Одеса, під час телефонної розмови виказав голові Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_6 прохання надати для нього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень, та у подальшому, доводячи свій злочинний намір до кінця, 09.10.2023 приблизно о 14 годин 40 хвилин, перебуваючи біля будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в салоні автомобіля марки Hуundai модель Н-1 номер державної реєстарції НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , одержав від голови Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень, що відповідно до примітки 1 до ст. 368 КК України у п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, за не вчинення ним, ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , як того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням свого службового становища, а саме: невжиття ОСОБА_5 заходів, передбачених його функціональними обов`язками, щодо ініціювання та здійснення зміни місця юридичної реєстрації окремих підрозділів 121 та 124 бригад Територіальної оборони України, які на час вчинення злочину розташовані на території Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, та не перешкоджання у такий спосіб подальшому надходженню до бюджету зазначеного органу місцевого самоврядування податку з доходів фізичних осіб - військовослужбовців зазначених бригад, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України прохання надати для себе та одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта володіє на праві власності квартирою АДРЕСА_2 загальною площею 71,8 кв.м., розмір частки 1.

Санкцією ч.4 ст.368 КК України визначено можливість призначення покарання за інкримінований злочин у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Таким чином, квартира АДРЕСА_2 загальною площею 71,8 кв.м., розмір частки 1, є майном особи, відносно якої, у випадку визнання судом винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, може бути застосоване покарання у виді конфіскації майна.

Слідчий в клопотанні зазначає, що одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, з метою недопущення зміни власника майна було прийнято рішення про розгляд клопотання про арешт майна без участі його власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідча обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчої підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно наданих до матеріалів клопотання доказів встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 10.10.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, володіє на праві власності квартирою АДРЕСА_2 загальною площею 71,8 кв.м., розмір частки 1

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в цілях запобігання можливості відчуження вищевказаного майна та забезпечення можливої конфіскації майна, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно підлягає конфіскації майна як виду покарання, а також беручи до уваги правове обґрунтування клопотання слідчої, клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню в частині заборони розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в частині заборони розпорядження та відчуження.

Щодо заборони користування майном, то зазначена вимога з врахуванням, що майно є нерухомим не підлягає задоволенню та жодним чином не обґрунтовано.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000053 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 71,8 кв.м., розмір частки 1

Заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

У задоволенні клопотання в частині заборони користування вищезазначеним майном відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1