Справа № 308/299/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 від 16.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000982 від 30.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

Вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що дізнавечем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказує, що дізнавачем при винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2023 неповно та поверхнево досліджено обставини справи, не здійснено жодних заходів щодо збирання доказової бази та відсутній будь який аналіз норм чинного законодавства України щодо ведення військового обліку військовозобов`язаних. Оскаржувана постанова містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин та застосування щодо них відповідних норм права.

За таких обставин, заявник просить скасувати постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 від 16.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000982 від 30.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву з проханням розглянути скаргу без його участі та задоволити таку.

Представник Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області також не скористався правом на участь у судовому засіданні, заяв чи заперечень на скаргу не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Також через канцелярію суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000982 від 30.09.2023 року. Його неявка не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши скаргу та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0000982 від 30.09.2023 року за ч. 1 ст. 337 КК України.

Як встановлено слідчим суддею, 16 грудня 2023 року дізнавач СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000982 від 30.09.2023 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З оскаржуваної постанови слідує, що приймаючи вказане рішення дізнавач керувався ст. 40 та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме те, що в діях громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 337 КК України, однак наявний склад адміністративного правопорушення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що дізнавач у оскаржуваній постанові вказує на те, що обов`язковою умовою ухилення є нез`явлення військовозобов`язаного після попередження, зробленого військовим комісаріатом, однак працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 не надано належних і допустимих доказів дотримання даної процедури щодо виклику гр. ОСОБА_7 .

Слідчий суддя констатує, що оскаржувана постанова не містить посилання дізнавача на конкретні слідчі дії, які були ним проведені і які стали підставою для такого висновку про відсутність в діях гр. ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, а містить лише виклад обставин, які слугували підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження №0000982 від 30.09.2023 вбачається, що дізнавач не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, не провів необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, зокрема не дав належну правову оцінку показам працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , а відтак не виконав у повному обсязі вимог ст. 40 КПК України, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, переклавши тягар доказування на представників ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому є переконливими аргументи заявника про те, що оскаржувана постанова є передчасною.

Більше того, дізнавач в оскаржуваній постанові, вказуючи про відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, не зазначає, який саме елемент відсутній.

Тобто, під час проведення перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення, дізнавачем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, та не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Дізнавачем доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя бере до уваги твердження представника ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі та дізнавачем не вжито всього комплексу необхідних процесуальних дій для встановлення всіх обставин даного кримінального провадження та винесено постанову про закриття кримінального провадження, а тому вважає за необхідне постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 від 16.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000982 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 від 16 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000982 від 30.09.2023 року скасувати та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1