Справа № 129/2843/23
Провадження по справі № 1-кп/129/536/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000331 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. МітлинціГайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, працюючого на тимчасових заробітках, несудимого, одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

установив:

16.08.2023 біля 21:20 год. співробітникам екіпажу «Гамак-51» на планшетний пристрій надійшло повідомлення про те, що невідома особа, яким виявився ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з магазином «Наша кава», що по вул. 1-го Травня в м. Гайсин Вінницької області, порушує громадський порядок та погрожує фізичною розправою.У подальшому, виконуючи свої службові обов`язки, інспектор СРПП Гайсинського РУП ОСОБА_6 та інспектор СРПП Гайсинського РУП ОСОБА_7 прибули на місце вчинення правопорушення, де виконуючи вимоги ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», розпочали словесну бесіду із ОСОБА_4 , щодо припинення протиправних дій, однак останній перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав себе агресивно поводити, висловлюватися нецензурною лексикою, а тому був доставлений па приймальне відділення КНП «Гайсинська ЦРЛ Гайсинської міської ради» для проведення медичного огляду на стан сп`яніння, та відповідно висновку амбулаторного медичного огляду № 580 від 17.08.2023 встановлено алкогольне сп`яніння 2 ступеня; в подальшому, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП та постанови за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, виникла необхідність у отриманні документа, що посвідчує особу ОСОБА_4 , а тому інспектор СРПП Гайсинського РУП ОСОБА_6 та інспектор СРПП Гайсинського РУП ОСОБА_7 службовим автомобілем спільно з ОСОБА_4 прибули до місця проживання останнього, що по АДРЕСА_1 , де працівники СРПП Гайсинського РУП залишились в службовому автомобілі, а ОСОБА_4 пішов до місця свого проживання за документами; у подальшому ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вийшов з території домоволодіння та підійшов до службового автомобіля, де на той час знаходився інспектор СРПП Гайсинського РУП ОСОБА_6 та інспектор СРПП Гайсинського РУП ОСОБА_7 , та продовжив висловлюватися нецензурною лексикою та агресивно себе поводити, через відчинене переднє вікно службового автомобіля замахувався руками до інспектора СРПП Гайсинського РУП ОСОБА_6 , який перебував на водійському сидінні службового автомобіля «RENAULT DASTER» і вийшов із службового автомобіля до ОСОБА_4 , який відійшов на кілька метрів і усвідомлював, що перед ним працівник поліції у форменому одязі під час виконання своїх службових обов`язків, діяв з прямим умислом, з метою перешкоджання працівнику поліції виконувати службові обов`язки, усвідомлював суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання, підбіг до ОСОБА_6 та наніс останньому удари кулаком правої та лівої руки в ділянку голови та лівого плеча; внаслідок кримінально-протиправних дій ОСОБА_4 лейтенанту поліції ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в потиличній ділянці голови, синців в потиличній ділянці голови, в ділянці лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються ч.2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся і дав суду показання, що він 16.08.2023 біля 21:20 год. поруч з магазином «Наша кава» після вжиття спиртних напоїв вчинив сварку із іншими відвідувачами, прибули працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та розпочали з ним розмову про припинення сварки, він був розлючений, висловлювався нецензурною лексикою, був доставлений до лікарні, де йому провели медичний огляд на стан сп`яніння, для складання протоколу працівники поліції запитали у нього документ, що посвідчує його особу, поїхали додому до ОСОБА_4 службовим автомобілем, ОСОБА_4 пішов до хати за документами, вийшов і почав висловлюватися нецензурною лексикою та агресивно себе поводити до працівників поліції, підбіг до ОСОБА_6 та наніс останньому удари кулаком правої та лівої руки в ділянку голови та лівого плеча, чим спричинив працівнику поліції ОСОБА_6 тілесні ушкодження; заподіяну злочином шкоду відшкодував, потерпілий до нього претензій не має.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки обвинувачений розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Також суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінального правопорушення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд визнає щире каяття та правдиві показання, відсутність судимості, повне відшкодування заподіяної злочином шкоди, з урахуванням особи обвинуваченого, який одружений, посередньо характеризується за місцем проживання, має тимчасові заробітки, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; також суд враховує висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк за умови здійснення з боку органу пробації та застосування до ОСОБА_4 соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень; крім того, суд враховує, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України, а також прохання потерпілого покарати обвинуваченого на розсуд суду.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти вчиненню ним кримінальних правопорушень можливо, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень та виконає покладені на нього цим вироком передбачені ч.1 ст.76 КК України обов`язки.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку тривалістю один рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Вирок набирає чинності через тридцять днів з дня його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: