ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/6910/23

Провадження № 1-кп/210/315/24

16 січня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 01 грудня 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001347 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжя, Запорізької області, громадянин України, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середньо-спеціальна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-06.12.2023року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1. ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном в 1 рік.

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та за згодою потерпілої ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023) в Україні введено воєнний стан, який наразі триває.

26.11.2023, приблизно о 03:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в другому під`їзді будинку АДРЕСА_3 проліз через отвір решітки вхідних зачинених дверей та проник до підвального приміщення.

ОСОБА_4 , пересуваючись по коридорам підвального приміщення, пройшов до третього під`їзду та побачив біля вхідних дверей до підвального приміщення третього під`їзду велосипед марки «Pride», моделі «PRB1804», білого кольору з рожевими та блакитними вставками, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_7 , за відсутності інших свідків та очевидців, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до іншого приміщення, таємно викрав велосипед марки «Pride», моделі «PRB1804», білого кольору з рожевими та блакитними вставками, поза волею власника велосипеду ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 4 900 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками «таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена в умовах воєнного стану».

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0001347 від 01.12.2023року укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у цьому ж провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , отримавши від потерпілої ОСОБА_7 , письмову згоду, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому за частиною четвертою статті 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення.

Сторони узгодили призначення остаточного покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, покарання, та на підставі статті 75 КК України - із застосуванням іспитового строку та звільнення від відбуття призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України покарання.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувальними вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь. При цьому обвинувачені наполягають на укладенні угоди. Обвинувачений повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Потерпіла укладення угоди підтримала, вказала про її добровільність, про що свідчить її заява. Просила затвердити угоду за її відсутності.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом додатково досліджено: матеріали судово-товарознавчої експертизи, характеризуючий матеріал відносно обвинуваченого, документи щодо речових доказів.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених (ч. 8 ст. 469 КПК України).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Потерпіла на стадії досудового розслідування надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, та подала до суду заяву про її затвердження.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Дії ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 який будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину, просив суворо не карати. Зазначив, що проник в підвал, шукав метал, знайшов велосипед, яким заволодів та віддав його на запчастини знайомому, отримавши за це певні кошти. Має усну домовленість з потерпілою на відшкодування шкоди, працевлаштувався.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши обставини справи, суд визнає ОСОБА_4 винуватим за частиною 4 статті 185 КК України за ознаками «таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена в умовах воєнного стану».

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді позбавлення волі строком в 5 (п`ять ) років позбавлення волі.

Угодою передбачено призначення покарання за ч.4 ст.70 КК України, а саме узгоджено, що покарання, призначене за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2023р. за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, поглинути покарання за цим вироком та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Сторони угоди також узгодили призначення покарання на підставі статті 75 КК України - із застосуванням іспитового строку та звільнення від відбуття призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України покарання.

Покарання сторонами угод визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Крім того, обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає беззаперечне визнання винуватості, щире каяття, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання відповідно до пред"явленого обвинувачення не встановлені.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 є винуватим, відноситься до категорії тяжких.

На момент вчинення злочину за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений не мав судимостей. Однак, обвинувачений був засуджений за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2023р. за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік.

Обвинувачений характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має соціальні зв"язки - одружений, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , 2017 р.н., на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не перебуває під наглядом лікарянарколога, однак проходив обстеження 28.05.2023 року з приводу гострої інтоксикації психстимуляторами, офіційно не працює.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статей 50, 65 КК сукупна кримінально-правова оцінка суспільної небезпечності злочинів, вчинених до постановлення попереднього вироку, про частину з яких стало відомо після його ухвалення, та особи, яка їх вчинила, що виявляється у обранні судом виду і розміру покарання засудженому, законодавчо забезпечена виключно положеннями ч. 4 ст. 70 КК, підстав до відступу від вимог яких чинне законодавство не містить.

Законодавець в частині 1 статті 70 КК встановив три альтернативних способи (правила) призначення остаточного покарання: поглинання менш суворого більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки, кримінальне правопорушення, за яке призначається покарання ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, вчинене ним 26.11.2023 року, тобто до постановлення попереднього вироку та таке покарання узгоджено угодою про визнання винуватості..

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Угодою про визнання винуватості узгоджене остаточне покарання визначено з урахуванням статті 75, 76 КК України, тобто зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Суд враховує наявність кількох обставин, які пом"якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжує відповідальність, характеристику особи, його ставлення до вчиненого, частково відшкодування збитків шляхом повернення майна, що свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням строком в два роки.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, слід зазначити, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, а також узгодження звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Тобто, тривалість іспитового строку та перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України, та пункту 2 частини 3 статті 76 КК України.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, наявності кількох обставин, що пом"якшують відповідальність.

Мотиви ухвалення інших рішень

Витрати, пов`язані із проведенням експертиз відсутні. Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити в силі до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 грудня 2023 року, укладену у кримінальному провадженні №0001347 від 01 грудня 2023 року між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному провадженні з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_8 , за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , узгоджену угодою міру покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, покарання призначене за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України поглинути покаранням за цим вироком, та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з іспитовим терміном в 2 (два) роки.

Відповідно до п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Речові докази рама велосипеду білого кольору, марки «Pride»; руль від велосипеду, чорного кольору; металевий виніс руля, чорного кольору; ланцюг та два колеса приблизно радіусом 24 мм., які вилучено та опечатано паперовою биркою з підписами слідчого ОСОБА_9 та понятих яке передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 - залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 .

Початок строку відбування покарання відраховувати в порядку частини 1 статті 165 КК України - з моменту проголошення вироку суду.

Матеріали кримінального провадження №0001347 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/6910/23, провадження №1-кп/210/315/24.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1