Справа № 694/2375/23
провадження № 1-кс/694/854/23
УХВАЛА

про арешт майна

12.10.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0001292 від 03.10.2023,-

в с т а н о в и в:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене та належне ОСОБА_4 03.10.2023 майно, а саме:- 1792 мішки з дерев`яним вугіллям, 6 металевих бочок, з яких п`ять розмірами 420 см. на 280 см. та одна 290 см. на 420 см., у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна.

Визначити місце зберігання речових доказів - земельну ділянку, що розташована між населеними пунктами Петрушки та Квітки Звенигородського району Черкаської області, з кадастровим номером 0:04:001:0118 та знаходиться в адміністративних межах Петрушківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, власником якої згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 02.10.2023 до чергової частини Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що між селами Петрушки та Глушки Звенигородського району Черкаської області, незаконно виготовляють вугілля з деревини.

Відомості про дану подію 03.10.2023 внесено до ЄРДР за №0001292 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

Під час проведення огляду за правилами обшуку 03.10.2023 земельної ділянки, що розташована між населеними пунктами Петрушки та Квітки Звенигородського району Черкаської області, з кадастровим номером 0:04:001:0118 та знаходиться в адміністративних межах Петрушківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, власником якої згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є ОСОБА_4 , буловилучено належне останньому майно, а саме:

- 1792 мішки з дерев`яним вугіллям, 6 металевих бочок, з яких 5 розмірами 420 см. на 280 см. та 1 290 см. на 420 см., які передані на ОСОБА_7 .

Вилучене вищевказане майно оглянуте та 04.10.2023 постановою слідчого визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку із вищевикладеним та враховуючи той факт, що вилучене зазначене вище майно, являється тимчасово вилученим майном, яке є об`єктами та знаряддям злочину, у встановленому порядку визнане речовими доказами у провадженні, тому згідно ст. 170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити. Вказав, що накладення арешту необхідне на час проведення відповідних судово-екологічних експертиз. Також зазначив, що у ОСОБА_4 відсутні відповідні дозволи на викиди в атмосферу забруднюючих речовин.

Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 та представник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти накладення арешту на вилучене майно заперечували, вказавши при цьому, що у органу досудового розслідування відсутні відповідні докази наявності шкоди, яка заподіяна діяльністю ОСОБА_4 . Крім того, подали письмові заперечення на клопотання, в якому обґрунтовують свої доводи щодо його необгрунтованості.

У судовому засіданні 12.10.2023 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши заслухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001292 від 03.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

03.10.2023 року, слідчим було проведено огляд місця події земельної ділянки, що розташована між населеними пунктами Петрушки та Квітки Звенигородського району Черкаської області, з кадастровим номером 0:04:001:0118 в адміністративних межах Петрушківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, в ході якого було вилучено: 1792 мішки з дерев`яним вугіллям, 6 металевих бочок, п`ять з яких розмірами 420 см. на 280 см. та одна розміром 290 см. на 420 см., що підтверджується протоколом огляду місця події.

Вилучене майно постановою слідчого від 04.10.2023 визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про

реєстрацію права власності встановлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 0:04:001:0118 є ОСОБА_4 .

Слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській областідоведено, що вказане майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості,що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі шляхом проведення експертиз, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню. З метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, однак на час проведення відповідних експертиз.

Слідчий суддя при накладенні арешту враховує, що у власника майна відсутні дозвола на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, про що ним вказано у судовому засіданні, а тимчасово вилучене майно необхідне для проведення відповідних судових експертиз з метою отримання висновків з оцінки впливу на довкілля, а відтак і для встановлення обставин, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та являтимуться доказовою базою по ньому.

При цьому, визначаючи місце зберігання арештованого майна слідчий суддя враховує клопотання слідчогота вважає за необхідне визначити місцем його зберігання територію земельної ділянки з кадастровим номером 0:04:001:0118, що знаходиться в адміністративних межах Петрушківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, що позбавить можливості доступу сторонніх осіб до нього, зобов`язавши власника майна надати його для огляду за першою вимогою слідчого або прокурора у разі такої потреби.

Застосовуючи такий спосіб арешту, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що вказане майно має значення для ходу досудового розслідування в якості речового доказу, та може бути використано в проведенні судових експертиз, необхідних для виконання цілей кримінального провадження.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Проте під час розгляду клопотання слідчий не довів, що застосування найбільш обтяжливого способу арешту - заборона використовувати тимчасово вилучене майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні є необхідним та відповідає меті арешту. Відтак слідчий суддя не вбачає доцільним заборонити використання даного майна за умови його збереження і не змінення його стану.

Крім того, слідчий суддя враховує, що накладення такого арешту з забороною розпоряджатися будь-яким чином цим майном та вчиняти дії по відчуженню і зміні власників з передачею на зберігання власнику такого майна, не впливає на господарську діяльність власника майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню частково з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0001292 від 03.10.2023 задоволити частково.

Накласти арешт на 1792 мішки з дерев`яним вугіллям; 6 металевих бочок, з яких п`ять розмірами 420 см. на 280 см. та одна 290 см. на 420 см., вилучені під час огляду місця події 03.10.2023 території земельної ділянки з кадастровим номером 0:04:001:0118, площею 1,05 га, що знаходиться в адміністративних межах Петрушківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, яка на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном та вчиняти дії по відчуженню і зміні власників цього майна, на час проведення експертизи.

Визначити місцем зберігання вказаного майна, територію земельної ділянки з кадастровим номером 0:04:001:0118, що знаходиться в адміністративних межах Петрушківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено16.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1