Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/697/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.12.2023, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , раніше судимого:

04.04.2012 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.296, ст.75 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

30.05.2018 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, га підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

11.02.2019 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 24.01.2024 року з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України

За участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.12.2023 застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 24.01.2024 року, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваним у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.246 КК України.

Прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих видів заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існують ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обґрунтованим ризик переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Прокурор не подав доказів умисного переховування від слідчого чи неповажності неявок. Навпаки, підозрюваний зобов`язується добровільно та своєчасно з`являтися для проведення процесуальних дій та неухильно виконувати у майбутньому покладені на нього процесуальні обов`язки підозрюваного, тобто безпідставні припущення прокурора про ризик невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Припущення не використовуються при доказуванні. Прокурор не подав доказів, що підозрюваний не з`явився за викликом для проведення слідчих дій. Підозрюваний не перебуває на обліках у нарколога та психіатра, заперечує можливість зміни ним місця постійного проживання. Не зафіксовано спроб підозрюваного змінити місце проживання чи переховуватись від слідства. Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність законних передумов стверджувати, про ризик ухилення підозрюваного у цьому провадженні від слідства та суду має достатній ступень для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність лише одного ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КК України.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати повністю, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Слідчим суддею не враховано відомостей про наявність попередніх судимостей в ОСОБА_9 , так як останній тричі притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини пов`язані з незаконною порубкою дерев, що в свою чергу може свідчити та підтверджує ризик можливості вчиняти ним нові злочини в тому числі з метою уникнення від відповідальності останній може знаходячись на свободі, маючи можливість вільного спілкування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, тобто вказане свідчить також про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При оцінці ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на потерпілого та свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Так, ОСОБА_7 як учасник вчинення незаконної порубки дерев в лісових насадженнях розташованих на території Кетрисанівської громади Кіровоградської області під керівництвом ОСОБА_10 та разом із ОСОБА_11 та маючи в своєму розпорядженні достеменну інформацію про П.І.Б., осіб, які замовляли дрова на протязі всього періоду здійснення незаконної діяльності та ході переслідування поліцейськими 12.07.2023 ОСОБА_11 та ОСОБА_9 особисто по телефону отримували вказівки щодо подальших дій підозрюваних , таким чином і по даний час останній має всі засоби та можливості на здійснення впливу на інших підозрюваних та свідків вчинення кримінального правопорушення з метою зміни їх показів та уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, в подальшому після фіксації відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000097 від 12.07.2023 за ст. 246 КК України вчиняти злочинні дії не припинив та продовжив вчинювати нові злочини щодо незаконної порубки дерев та реалізовувати подрібнені дрова жителям Кетрисанівської громади, що зафіксовано в ході проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) заходів та в ході контрольованих закупок деревини у вересні 2023 року.

Крім того, в ході судового розгляду судом не враховано озвученого прокурором сумнівності виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , яке використовується його співмешканкою ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні надала згоду на перебування ОСОБА_7 за даною адресою, хоча і зазначила, що з останнім спільно проживають останні два місяці та в разі сварок той переїзжає жити до своєї матері, що свідчить про відсутність постійного місця проживання ОСОБА_7 так як до цього часу він винаймав житло поряд з адресою проживання ОСОБА_10 в с. Кетрисанівка, тому фактично виконання запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту не буде можливим.

Посилається, що останній не має постійної роботи тривалий час заробляв кошти виключно за рахунок здійснення незаконної порубки дерев тому є ризик продовження вчинення вказаного кримінального правопорушення і в майбутньому.

Вважає, що обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту є таким, що в повній мірі не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 в ході подальшого розслідування кримінального провадження № 0000017 від 30.03.2023 та ризики передбачені у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні і на даний час.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до наданих матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, тобто тяжкому кримінальному правопорушенні, котре відповідно до санкції статті карається позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваної.

Слідчим суддею враховано, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також визначив, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що підозрюваний ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 246 КК України.

Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч.4 ст.193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

На даний час жодного порушення підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України немає.

Стороною обвинувачення не спростовано невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя прийшов до вірного висновку щодо обґрунтованого ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КК України, а саме переховування підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Інші ризики на які слідчий та прокурор посилалися в клопотанні прокурором не доведенні, оскільки ґрунтуються на припущенням та не підтверджені жодним доказом.

Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінальних правопорушень, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, окрім того, вказаний запобіжний захід буде здатний забезпечити належне виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків.

Основною метою під час визначення цілодобового домашнього арешту є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що відповідає положенням пункту 3 статті 5 Конвенції. А тому обраний та застосований до підозрюваного запобіжний захід покликана буде сприяти належному виконанню ним зобов`язань, так і визначених обов`язків згідно вимог ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваного ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваної.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193-196, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.12.2023, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2