Провадження №11-кп/824/2377/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 17.02.2015 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 01.12.2018 із Райківської ВК Житомирської області (№ 73) по відбуттю строку покарання (відомості згідно вимоги),

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 , 30.09.2022 о 19-00 год., перебуваючи в приміщенні покинутої будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з наглядно знайомим на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на фоні ревнощів до їхньої знайомої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю останньому, дістав з карману ніж, який тримав у правій руці та наніс удар в обличчя потерпілого, почав махати ножем та наніс удар по лівій руці потерпілого, після чого наніс удар в область правої лівої частини грудної клітки потерпілого ОСОБА_8 та покинув місце вчинення злочину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного торако-абдоміального поранення зліва (згідно клінічним даним, рана розміром 2,0*1,0 см розташована по середнє-ключичній лінії в 8 міжреберному проміжку, рановий канал направлений зліва направо, дещо зверху вниз) з пораненням лівого купола діафрагми, різаної рани обличчя (згідно клінічним даним, в ділянці підборіддя); різаної рани лівої кисті (згідно клінічним даним, рана 2,5 см, розташована по зовнішній поверхні), що в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, прокурор вказує на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Прокурор зазначає, що судом належним чином не враховано, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, вчинив тяжке кримінальне правопорушення маючи не зняту та непогашену судимість.

При цьому, прокурор звертає увагу на характер і локалізацію тілесних ушкоджень, завданих потерпілому у життєво важливі органи.

За таких обставин, прокурор вважає, що призначене ОСОБА_7 судом покарання із застосуванням ст. 75 КК України є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши дані, які характеризують обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості.

За змістом положень ст. 50 КК України покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який працює неофіційно, неодружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий. наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання судом встановлено рецидив злочинів.

На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах мінімальної межі встановленої санкцією інкримінованого йому злочину.

При цьому, з урахуванням обставин даного кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому звільнив останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку.

Разом з тим, переглядаючи вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора щодо безпідставного звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України

Відповідно до частини 1 статті 75 КК (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину), якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, ст. 75 КК України застосовується до особи лише у тому випадку, коли для цього є умови і підстави.

Проте, на думку колегії суддів, мотиви прийнятого судом рішення про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, не можна визнати обґрунтованими і правильними, оскільки призначене обвинуваченому покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, в повній мірі не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, а тому не може бути визнане необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів, про що вірно зазначає прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного судом першої інстанції покарання та ухвалення апеляційним судом нового вироку згідно вимог п. 3 ч.1 ст. 407 та п.2 ч.1 ст. 420 КПК України.

Ухвалюючи новий вирок, колегія суддів враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення яке, у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, а також наслідки його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, а також домірне скоєному.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасуванню, з постановленням апеляційним судом нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, ч.2 ст.413, ст.ст.414, 417, 418, п. 2 та п.4 ч. 1 ст. 420, ч.1 ст.421 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 30 вересня 2022 року по 05 грудня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: