Справа № 539/4914/23
Провадження № 1-кп/539/401/2023
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2023 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
та потерпілої - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Круподеринці, Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -
24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Закону та діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.
Так, 04 серпня 2023 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , спільно відпочивав та розпивав спиртні напої зі своїм знайомим ОСОБА_6 . У той час коли ОСОБА_6 заснув, у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення майна належного ОСОБА_6 .
Із викраденим ноутбуком ОСОБА_4 пішов з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.
Крім того, 04 серпня 2023 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , спільно відпочивав та розпивав спиртні напої зі своїм знайомим ОСОБА_6 . У той час коли ОСОБА_6 заснув, у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення майна належного ОСОБА_6 .
З метою викрадення майна ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в кармані штанів потерпілого виявив банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , та в останнього виник злочинний умисел на викрадення даної банківської картки з метою заволодіння грошових коштів, які могли перебувати на банківському рахунку ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення банківської картки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його знайомий ОСОБА_6 спить, викрав банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_7 , яка згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом та покинув місце вчинення злочину.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Крім того, 04 серпня 2023 року, приблизно об 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , маючи при собі попередньо викрадену цього дня банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Райффайзен Банк» відкриту на ім`я ОСОБА_6 , вирішив викрасти грошові кошти із даної банківської картки, шляхом їх зняття у банкоматі за допомогою картки.
Після того, як 04 серпня 2023 року , приблизно об 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 таємно викрав ноутбук марки ««Lenovo Idea Pad 3 15IGL05» із кімнати 95 а, за адресою: просп. Володимирський, 99, м. Лубни, належний ОСОБА_6 , останній направився до банкомату АТ «Райффайзен Банк», розташованого за адресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 94 а, для зняття грошових коштів.
Продовжуючи свої злочинні дії, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 підійшов до банкомату АТ «Райффайзен Банк», що заадресою: м. Лубни, просп. Володимирський, 94 а, після чого, діючи повторно, в умовах воєнного стану, вставив банківську картку ОСОБА_6 , у відповідний роз`єм банкомату, увів пін-код доступу, тим самим отримавши доступ до банківського рахунку останнього, з якого таємно викрав грошові кошти, при цьому здійснивши три операції зі зняття грошових коштів у період часу з 12 год. 05 хв. по 12 год. 09 хв., на загальну суму 9000 грн., належні ОСОБА_6 .
Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 цього ж дня розпорядився за власним розсудом.
Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Крім того, 22 серпня 2023 року, приблизно об 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , після раптово виниклої сварки із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , виявив мобільний телефон марки «Tecno Spark Go2022» блакитного кольору, належний останній та у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення вищевказаного телефону.
Із викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 пішов з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин щодо ОСОБА_6 визнав повністю, у вчиненому кається.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінальних правопорушень, а тому суд вважає ці покази достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає встановленою та доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (щодо ОСОБА_6 ), передбачених ч.4 ст.185 КК України та ч.1 ст.357 КК України.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин щодо ОСОБА_5 , у вчиненому кається.
В свою чергу потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що співмешкає з ОСОБА_4 . В той день вони вживали алкогольні напої, після чого у них виникла сварка. Потім вона пішла спати, а коли прокинулася, то побачила, що ОСОБА_4 дома немає. Також вона виявила відсутність її телефон і зрозуміла, що його забрав ОСОБА_4 . До цього потерпіла телефон ОСОБА_4 не давала, а тому оцінила таку ситуацію як крадіжку.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, по епізоду викрадення майна належного потерпілій ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Tecno Spark Go2022», підтверджується також наступними доказами:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.08.2023 ОСОБА_5 , згідно якого остання повідомила Лубенський РВП про викрадення ОСОБА_4 у неї мобільного телефону (а.с.26);
- протоколом огляду від 23.08.2023 території біля будинку №6 площі Володимирський в м. Лубни, з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон марки «Tecno Spark Go2022» та дві сім-карти (а.с.28-32)
- заявою ОСОБА_4 від 23.08.2023 про добровільну видачу мобільного телефону марки «Tecno Spark Go2022» та двох сім-карт ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 (а.с.27);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2023 з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_4 детально розказав та продемонстрував обставини вчинення кримінального правопорушення., щодо епізоду викрадення мобільного телефону, належного потерпілій ОСОБА_5 (а.с.56-62).
Наведені докази узгоджуються між собою, не суперечать один одному, та в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щодо епізоду викрадення майна належного потерпілій ОСОБА_5 .
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях ОСОБА_4 визнав повністю, щиро кається, сприяв розкриття кримінальних правопорушень і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, ніде не працює суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, а за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи думку сторін кримінального провадження, обставини справи та особу винного, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. При цьому суд враховує визнання вини обвинуваченим, особу винного, який раніше не судимий, позицію потерпілих, які не наполягають на реальному покаранні.
Суд вважає, що іспитовий строк має бути застосований до обвинуваченого терміном 1 рік.
Відповідно до ст.76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) рокі позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно вважати його засудженим до 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справі: ноутбук марки «Lenovo Idea Pad 3 15IGL05», фірмова коробка марки «Lenovo Idea Pad 3 15IGL05» які передано на зберігання до вирішення питання по суті потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому, як йому належний;
оптичний диск із електронними копіями документів, який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження;
банківську картку, яку приєднано до матеріалів кримінального провадження повернути - ОСОБА_6
чоловічі футболка, шорти, кепка та кросівки, належні ОСОБА_4 , які передано до камери зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Лубни, вул. Монастирська, 4 повернути власнику;
оптичні диски із відеозаписом з камери відеоспостереження ТОВ «Хвилинка» та ФОП « ОСОБА_8 », який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження;
оптичний диск із відеозаписом з приміщення АТ «Райффайзен Банк», який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження;
мобільний телефон марки «Tecno Spark Go2022», який передано на зберігання до вирішення питання по суті потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй, як їй належний.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1