КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/5167/2023 Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

19 вересня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 4 липня 2022 року у кримінальному провадженні № 0010249, внесеного до ЄРДР 29 серпня 2017 року, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 4 липня 2022 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Цим же вироком вирішено питання процесуальних витрат та доля речового доказу у провадженні.

7 вересня 2023 року на вказаний вирок шляхом поштового відправлення заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яка 18 вересня 2023 року разом з матеріалами судового провадження надійшли до Київського апеляційного суду.

Вивчивши апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до положень ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Пропущений із поважних причин строк, як це передбачено ст. 117 КПК України, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вирок щодо ОСОБА_4 був ухвалений судом першої інстанції та проголошений 4 липня 2022 року, а не 4 липня 2023 року, як помилково вважає апелянт, зазначаючи по всьому тексту апеляційної скарги дату постановленого вироку саме 4 липня 2023 року. З підстав такої помилковості, прокурор в мотивувальній частині апеляційної скарги, не заперечуючи, що вирок оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 3 січня 2023 року, зазначає, що оприлюднений він «з невідомих підстав до ухвалення самого рішення», що не відповідає дійсності.

Відповідно до супровідного листа від 4 липня 2022 року оскаржуваний вирок направлявся до Шевченківської окружної прокуратури м. Києва як на поштову адресу (вул. Січових Стрільців, 89, Київ, 04053), так і на електронну пошту (), а також та за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 (ас. 14).

Згідно штемпеля, який міститься на даному супровідному листі, канцелярією Шевченківського районного суду м. Києва вказана поштова кореспонденція була повернута без виконання через відсутність фінансування, проте дані щодо неможливості відправлення кореспонденції на електронну адресу отримувача (Шевченківської окружної прокуратури м. Києва) - матеріали справи не містять, як і відсутні дані про неотримання копії вироку електронною поштою Шевченківською окружної прокуратурою м. Києва.

8 серпня 2023 року за власною ініціативою місцевий суд повторно направив оскаржуваний вирок учасникам кримінального провадження для відома і в цей же день вирок, як такий, що набрав законної сили, звернутий судом до виконання шляхом направлення його копії та відповідного розпорядження органу, на який покладено обов`язок виконання вироку (ас. 17, 18).

Твердження апелянта про те, оскаржуваний вирок на адресу Шевченківської окружної прокуратури м. Києва надійшов лише 16 серпня 2023 року, а тому апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження, визначеного у ч. 3 ст. 395 КПК України, не є беззастережними, оскільки з моменту скерування обвинувального акту щодо ОСОБА_4 до Шевченківського районного суду м. Києва, тобто з 29 червня 2022 року прокурор, знаючи, що судовий розгляд обвинувального акта відбудеться у спрощеному провадженні, більше ніж рік рухом вказаного провадження не цікавився, будь-яких заяв чи клопотань про видачу судового рішення до місцевого суду не подавав, і, виявивши оскаржуване судове рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 3 січня 2023 року, що не оспорюється самим апелянтом, апеляційну скаргу подав засобами поштового зв`язку лише 7 вересня 2023 року, не порушуючи при цьому питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому апеляційний суд враховує, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03), 3 квітня 2008 року, п. 41), якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 4 липня 2022 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 4 липня 2022 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та додатками до неї.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_2