Справа № 308/2271/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000051 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 січня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Воловецького району, села Біласовиця, не одруженого, українця за національністю, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357, ч.1 ст.361 КК України, -

встановив:

07 лютого 2024 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2022 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць та звільнений у залі суду 28.10.2022 по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став, натомість знову вчинив нові, умисні злочині, проти власності за наступних обставин:

Так, 07 січня 2024 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на Проспекті Свободи, 46, в м. Ужгород, Закарпатської області, побачив на тротуарі, жіночий гаманець торгової фірми «Balisa» та в цей момент у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення за рахунок викраденого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел та діючи з прямим умислом, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливим мотивом з метою особистого збагачення, повторно, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, попередньо оглянувши вміст, таємно викрав жіночий гаманець торгової фірми «Balisa», вартість якого складає 507 гривень (п`ятсот сім гривень 00 копійок), всередині якого, знаходилися грошові кошти у сумі 250 гривень, 5 доларів США, що на час події згідно з офіційним курсом НБУ становили 192 гривень (сто дев`яносто дві гривні 00 копійок), при цьому, з корисливих мотивів, а саме подальших розрахунків, усвідомлюючи, що вони йому не належать, незаконно привласнив 2 банківські картки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що відкриті в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , а також особистий, важливий документ потерпілої ОСОБА_9 , а саме: паспорт громадянина України (ID-картка № НОМЕР_3 ) ім`я ОСОБА_9 , що виданий 06.12.2019, після чого разом із указаним майном та документами покинув місце події, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 949 гривень (дев`ятсот сорок дев`ять гривень 00 копійок).

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 08.01.2024 в період часу з 06 год. 29 хв. по 06 год. 33 хв., маючи у розпорядженні банківську картку № НОМЕР_1 яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_9 , використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), що розташований за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Швабська, 57, який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням інформаційної (автоматизованої) системи, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру вище вказаної платіжної картки (ПІН-коду), встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з їх використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 , ввів, шляхом випадкового підбору комбінації цифр (дати народження потерпілої), яка виявилась персональним ідентифікаційним номером платіжної картки (ПІН-кодом) та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, через вищевказану банківську картку у результаті чого втрутився у роботу вказаної електронної системи без дозволу ОСОБА_9 , що виразилось у знятті грошових коштів 3 трансакціями з вищевказаного банківського терміналу самообслуговування.

Окрім цього, продовжуючи свій злочинний умисел, 08.01.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи біля банківського автомату самообслуговування (банкомат), що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 57, маючи у розпорядженні банківську картку № НОМЕР_1 яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом в умовах воєнного стану, таємно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливим мотивом та метою особистого збагачення, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заволодів грошовими коштами, шляхом зняття їх із вказаного банківського автомату, 3-ма трансакціями на загальну суму 18 000 гривень (вісімнадцять тисяч 00 гривень), чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року строком на 30 діб який неодноразово продовжувався, та діє по теперішній час.

Так 05.02.2024 року ОСОБА_4 25.05.1988 будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів перебував за адресою АДРЕСА_3 , а саме у приміщенні стоматологічної клініки «Натадент». В цей час при виході з приміщення вищевказаної клініки ОСОБА_4 помітив на столі біля виходу з приміщення мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, вартість якого становить близько 23 000 гривень, який лежав без нагляду. В той момент у ОСОБА_4 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, на виконання якого останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, діючи повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, та сховав до кишені своєї куртки.

Після цього ОСОБА_4 покинув місце події, з викраденим мобільним телефоном розпорядившись останнім на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_10 , матеріального збитку на суму близько 23 000 грн. (двадцять три тисячі гривень).

Таким чином ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, в умовах воєнного стану, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме в незаконному привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та ч. 1 ст. 361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

05.02.2024 підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочинів, та поміщено до ІТТ №1 в м. Ужгород.

06.02.2024 процесуальним керівником прокурором Ужгородської окружної прокуратури прийнято рішення про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень за наступними номерами: 000491 від 06.02.2024 за ознаками ч. 1 ст. 357 КК України, 000492 від 06.02.2024 за ознаками ч. 3 ст. 357 КК України, 000493 від 06.02.2024 за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, 000495 від 06.02.2024 за ознаками ч. 1 ст.361 КК України, 000482 від 06.02.2024 за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, 0000051 від 06.02.2024 за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки є достатньо підстав вважати що до вчинення даних злочинів причетна одна й та сама особа.

06.02.2024 ОСОБА_4 в рамках об`єднаного кримінального провадження, з головним номером №0000051 було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України.

Підозрюваним у об`єднаному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Закарпатської області, Воловецького району, села Біласовиця, не одружений, українець за національністю, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше засуджений Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2022 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць та звільнений у залі суду 28.10.2022 по відбуттю строку покарання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 від 08.01.2024;

- Протоколом допиту ОСОБА_9 від 08.01.2024;

- Протоколом ОМП від 09.01.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.01.2024;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.01.2024;

- протоколом перегляду відеозапису від 14.01.2024;

- протоколом огляду документа від 30.01.2024;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.02.2024;

- протоколом огляду місця події від 05.02.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 05.02.2024;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.02.2024;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.02.2024;

- протоколом огляду місця події від 05.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05.02.2024;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.02.2024;

- протоколом затримання особи від 05.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 05.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.02.2024;

- протоколом огляду відеозапису від 06.02.2024.

В клопотанні слідчий зазначив, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_4 у судовому засіданні відносно застосування, щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Зазначив, що відповідну процесуальну поведінку, цілком може забезпечити більш м`який запобіжний захід, просив застосувати цілодобовий домашній арешт та врахувати наявність батьків похилого віку мати та батька інваліда 2 групи.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, найтяжчий з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого.

Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_4 ..

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 , до вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357, ч.1 ст.361 КК України.

Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується: - Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 від 08.01.2024;

- Протоколом допиту ОСОБА_9 від 08.01.2024;

- Протоколом ОМП від 09.01.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.01.2024;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 12.01.2024;

- протоколом перегляду відеозапису від 14.01.2024;

- протоколом огляду документа від 30.01.2024;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.02.2024;

- протоколом огляду місця події від 05.02.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 05.02.2024;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.02.2024;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.02.2024;

- протоколом огляду місця події від 05.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05.02.2024;

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.02.2024;

- протоколом затримання особи від 05.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 05.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.02.2024;

- протоколом огляду відеозапису від 06.02.2024.

та іншими зібраними доказами і матеріалами досудового розслідування.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термінобґрунтована підозраозначає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що найтяжче кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого (ч.4 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357, ч.1 ст.361 КК України) злочину, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (від 5 до 8 років позбавлення волі), останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

У кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, місця зберігання документів і речових доказів, отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, можливо причетних до вчинення вказаного тяжкого злочину.

ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з свідками та координувати їхні щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для даного кримінального провадження. Вказане безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_4 може незаконно впливати шляхом підкупу, погроз чи застосування насильства на свідків, з метою зміни ними показань на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Характер та значна суспільна небезпека злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , свідчить про те, що останній, у тому числі шляхом використання соціальних зв`язків, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане із підкупом службових осіб і свідків.

Зазначене безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів в тому числі і відбував реальне покарання у вигляді позбавлення волі, однак на шлях виправлення останній не став, відповідні висновків щодо зміни свого способу життя та поведінки не зробив та продовжує вчиняти нові злочини перебуваючи на волі.

Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, відповідно до характеристики ОСОБА_4 , останній являється працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, слідчий суддя враховує той факт, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, при цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, має можливості впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, існує можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Обставини на які посилається захисник та підозрюваний, щодо міцних соціальних зв"язків, а саме наявність на утриманні батьків похилого віку не підтверджується належними доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, його ставлення до скоєного суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідка та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає тяжкості пред`явленої ОСОБА_4 підозри, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

Разом з тим слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з наведеним, виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості злочину, з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року складає 2481 гривень, та з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок (30х3028). Такий розмір застави буде відповідним і достатнім, у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України та буде слугувати відповідним стримуючим фактором.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 187, 193, 196, 197, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357, ч.1 ст.361 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 05 лютого 2024 року до 04 квітня 2024 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 04 квітня 2024 року включно.

На підставі ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, заставу у розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок (30х3028).

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатись із місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Легоцького, 67/54);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі потерпілими та свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 04 квітня 2024 року включно.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрювана.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваної з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 09 лютого 2024 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1