справа № 362/7801/23
провадження № 1-кп/362/763/23
ВИРОК

Іменем України

13.12.2023

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2022 року за № 0000806, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Біла Церква Київської області, українець, громадянин України, неодружений, офіційно не працює, має середню спеціальну освіту, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у силу статті 89 КК України раніше не судимий

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 .

Суд установив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 з 05:30 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє дотепер.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог статей 17, 65, 68 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16,127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 08:00 24 вересня 2022 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до 15 листопада 2023 року, до моменту його добровільного з`явлення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких будучи призваним за мобілізацією проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Через складні сімейні обставини, а саме важкий стан здоров`я цивільної дружини, без дозволу відповідних командирів (начальників) та не оформлюючи відпустки, у вересні 2022 року не прибув на місце служби та в подальшому проводив час, займаючись власними справами. Дізнавшись, що його розшукують працівники Державного бюро розслідувань, прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за першим викликом.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 5 статті 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із того, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений офіційно не одружений, офіційно не працює, має середню спеціальну освіту, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за попереднім місцем служби характеризується позитивно, добровільно мобілізувався до лав Збройних Сил України 25 лютого 2022 року, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, у силу статті 89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд уважає за належне призначити йому покарання за частиною 5 статті 407 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення, суд вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2. Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

3. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (служби) або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Обчислювати іспитовий строк з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім учасникам кримінального провадження.

Відповідно до частини 4 статті 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно з частиною 2 статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суддя ОСОБА_1