Справа № 296/6345/23
Вирок

Іменем України

22 січня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0001449 від 10.05.2023р. по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із незакінченою середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно вантажником, зареєстрованого за адресою в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

06.03.2023 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебував у кімнатному приміщенні будинку, що належить ОСОБА_6 та який розташований за адресою у АДРЕСА_2 , де вони разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону торгівельної марки «Samsung» лінійки «Galaxy A10s» моделі «SM- A107F» з об`ємом пам`яті 2/32 Gb в корпусі червоного кольору, з ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються таємними, діючи в умовах воєнного стану, викрав мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» лінійки «Galaxy A10s» моделі «SM- A107F» з об`ємом пам`яті 2/32 Gb в корпусі червоного кольору, з ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1721 гривня 20 копійок, який знаходився на підлозі кімнатного приміщення у вищевказаному будинку. Після чого ОСОБА_5 заховав вказаний мобільний телефон до внутрішньої кишені куртки, у яку був одягнутий.

В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1721 гривень 20 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Сторонами провадження досягнуто угоди про визнання винуватості.

Суду надано скріплену підписами угоду про визнання винуватості від 30 червня 2023 року, укладену у м. Житомирі між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 та письмову згоду потерпілої ОСОБА_7 на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Виходячи із змісту угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 Кримінального процесуального кодексу України та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням останньому іспитового строку, та покладанням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

При цьому сторонами угоди засвідчено, що жодні обмеження для застосування такого виду покарання та у вказаному порядку відсутні.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.2 ст.473 та ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З письмової згоди потерпілої ОСОБА_7 на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні вбачається надання останньою згоди прокурору Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001449 від 10.05.2023р. з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Від потерпілої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності.

Перевіривши угоду, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимог ст.470, ч.6 ч.7 ст. 474 КПК України, обвинувачений беззастережно визнав вину, може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, що підтвердив безпосередньо в судовому засіданні усно, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку і її умови не порушать права, свободи, інтереси сторони чи інших осіб.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що підтверджено розпискою потерпілої.

Судові витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи в розмірі 1911 гривень 84 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 394,474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.06.2023р., укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджену міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи в розмірі 1911 (одна тисяча дев`ятсот одинадцять) гривень 84 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 30 днів, починаючи з моменту його проголошення обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1