Номер провадження 1-кс/754/521/24
Справа № 754/2016/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000098 від 15.05.2023 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 12.02.2024 надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - квартиру АДРЕСА_1 із забороною розпорядження та відчуження, яке визнано речовим доказом.

Клопотання подане прокурором в рамках кримінального провадження №0000098 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, ст. 190 ч.4 КК України.

Прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Вивчивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, у провадження СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000098 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, ст. 190 ч.4 КК України, в якому досудовим розслідуванням встановлено, що за фактом замаху на шахрайське заволодіння спадковим майном померлих осіб у Деснянському районі міста Києва, яке в силу положень ст. 1277 ч.ч. 1-3 ЦК України має бути визнано відумерлою спадщиною та перейти у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Так, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 12.03.2011 за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №364 від 28.02.2011 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 78 років внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця у квартирі АДРЕСА_1 .

За інформацією Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.01.2024 № 102-401 встановлено, що відповідно до Реєстру територіальної громади міста Києва, станом на 24.01.2024 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована одна особа: ОСОБА_4 .

За інформацією Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 23.05.2023, власником особового рахунку для обліку житлово-комунальних послуг по АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 .

Крім того, Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 05.01.2024 повідомлено, що за даними Реєстру актів цивільного стану громадян, виявлено інформацію щодо актового запису про шлюб ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 14.09.1971 за № 735.

Дані щодо родинних та інших відносин щодо ОСОБА_4 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні.

Перевіркою відомостей з Реєстру встановлено, що наявна інформація про смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 60 років внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця, про що складено актовий запис про смерть № 740 від 01.03.1989.

Відповідно до п. 10 договору купівлі-продажу № 364 від 28.02.2011, ОСОБА_4 підтвердила що у зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах на день укладення правочину не перебуває. Відомості щодо сімейного стану ОСОБА_4 також відсутні і у паспорті померлої, виданого Ватутінським РУ ГУМВС України в м. Києві 31.08.1999.

Поховання ОСОБА_4 здійснювалось за рахунок держави на підставі листа відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 08.12.2021 та дозволу Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 10.12.2021 за № 214-к.

За інформацією П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 18.05.2023 встановлено, що згідно Спадкового реєстру спадкова справа щодо майна померлої не заводилась, заповіти не посвідчувались, що свідчить про відсутність спадкоємців за законом і заповітом.

Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_4 ніхто спадщину не прийняв, тому квартира АДРЕСА_1 , що належала померлій згідно вимог ст.1277 ЦКУкраїни та ст.338 ЦПК України має бути визнана відумерлою спадщиною та перейти у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради та у подальшому передана для користування соціально незахищеним категоріям населення.

Прокурор у клопотання вказує: «… Водночас, встановлено наявність достатніх даних, що можуть свідчити про вчинення невстановленими особами замаху на шахрайське заволодіння спадковим майном померлої ОСОБА_4 а саме, квартирою АДРЕСА_1 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, ст. 190 ч.4 КК України..».

Прокурор вважає, що оскільки, існує обґрунтований ризик безконтрольного використання або заволодіння квартирою шляхом укладення правочинів на підставі підроблених документів, з метою збереження речового доказу є необхідність накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 для збереження майна яке в силу вимог ст. 1277 ЦК України має перейти у власність територіальної громади міста Києва та у подальшому передано у користування соціально незахищеним категоріям населення.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані із замахом на заволодінні спадковим майном, встановлення всіх осіб, які причетні до злочинної схеми.

Постановою прокурора від 30.01.2024 вищевказане нерухоме майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000098 від 15.05.2023.

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням продажу, переоформленням, передачі в заставу, найм, дарування, або відчуження майна іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, збереження речових доказів - необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Необхідність накладення арешту на вказане мано також обумовлено тим, щоб унеможливити відчуження цього майна іншим особам шляхом шахрайських дій та підробки офіційних документів від імені померлої, які б у подальшому стали добросовісними набувачами, і що суттєво ускладнило б вирішення питання поновлення прав територіальної громади.

Відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 170 ч.10 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно норм ст. 170 ч.11 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до даних, які зазначені в клопотанні прокурора право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 12.03.2011 за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 364 від 28.02.2011 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 78 років внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця у квартирі АДРЕСА_1 .

Однак, з моменту внесення даних до ЄРДР та до моменту звернення прокурора до суду з клопотанням про арешт майна, пройшов тривалий проміжок часу, на протязі якого органом досудового розслідування не повідомлено про підозру жодній особі у даному кримінальному провадженні. Даних про те, що будь-якими особами вчинювались або можуть бути вчинені протиправні дії у даному кримінальному провадження, органом досудового розслідування також не встановлено.

Крім того, зі змісту додатків, доданих до клопотання, не вбачається, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000098 від 15.05.2023 проводились слідчі(розшукові) або будь-які інші процесуальні дії.

Відповідно до ст. 173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, однак у вказаному кримінальному провадженні правові підстави для накладення арешту на майно, які зазначає прокурор у своєму клопотанні відсутні, відтак у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора є необґрунтованим та таке, що не підтверджене будь - якими доказами щодо наявності достатніх даних, що можуть свідчити про вчинення невстановленими особами замаху на шахрайське заволодіння спадковим майном померлої ОСОБА_4 а саме, квартирою АДРЕСА_1 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, ст. 190 ч.4 КК України, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

відмовити у задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000098 від 15.05.2023 про накладення арешту на майно квартиру АДРЕСА_1 із забороною розпорядження та відчуження, яке визнано речовим доказом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1