ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2023 р. Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду міста Харкова в залі судового засідання кримінальне провадження №0000775 від 21.05.2021 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка, Немировського району, Вінницької області, з середньою технічною освітою, пенсіонера, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2021, близько 11:15, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Л. Сердюка в м. Харкові зі сторони вул. Дружби Народів в напрямку вул. Н. Ужвій зі швидкістю 50 км/ год.

В ході руху по вказаній вулиці, проїжджаючи в районі будинку № 50, ОСОБА_8 , діючи необережно, порушивши вимоги п.п 18.1,18.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

?п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

?п.18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити ( відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів , для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

проявив необачність, не вжив своєчасно заходи для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїжджу частину, тримаючи за руку мати ОСОБА_6 справа наліво по ходу його руху, по нерегульованому пішохідному переходу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/337-А/21 від 14.06.2021, малолітній потерпілий ОСОБА_5 внаслідок вказаної ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді переломів діафізов ліктьової і променевої кісток в нижній третині правого передпліччя по типу « зеленої гілочки», епіфізіоліз дистального відділу правої стегнової кістки із значним зсувом.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-21/13670-ІТ від 24.06.2021 у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п. п.18.1 та 18.4Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 18.1та 18.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору,знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання ним вимог п.п. 18.1та 18.4 Правил дорожнього руху України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , після дослідження всіх доказів по справі, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталася з його вини, оскільки він, керуючи автомобілем «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Л. Сердюка в м. Харкові зі сторони вул. Дружби Народів в напрямку вул. Н. Ужвій зі швидкістю 50 км/ год. та в ході руху по вказаній вулиці, проїжджаючи в районі будинку № 50, проявив необачність, не вжив своєчасно заходи для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки, у зв`язку з чим скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїжджу частину, тримаючи за руку мати, по нерегульованому пішохідному переходу. Однак, зазначив, що що він під`їзджаючи до пішохідного переходу не бачив потерпілого.Щиро каявся, приносив свої вибачення потерпілим, просив суворо не наказувати. Цивільний позов визнав частково в розмірі 10000, 00 грн., посилаючись на скрутне матеріальне становище, оскільки є пенсіонером.

Провина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому, крім повного її визнання, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, достовірність яких не викликає у суду сумнівів, а саме:

-даними, що містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою від 21.05.2021, щодо місця дорожньо-транспортної пригоди; елементів вулиці, дороги; виду та стану дорожнього покриття двох напрямків; числа смуг для руху та розміток на проїжджій частині; примикаючих до проїжджої частини бордюрних каменів; координатів місця пригоди; способу регулювання руху на цій ділянці; знаходження дорожніх знаків біля місця пригоди; освітленості; загального стану видимості дороги; оглядовості із кабіни водія на смузі руху автомобіля; розташування транспортних засобів на місці пригоди; слідів шин; слідів гальмувань; ознаків напрямку руху транспортних засобів; наявності відокремлених від транспортного засобу частин та інших об`єктів; огляду транспортних засобів: тиску повітря в шинах, стану рульового управління, стану гальмівної системи (робочої, стояночної), стану освітлювальних, сигнальних приладів, вітрового і бокового скла автомобілів, дзеркал заднього огляду, ступінь їх забруднення, наявність та справність склоочисників, положення перемикачів, показання спідометра.(т. 2 а.с.2-5);

- протоколом огляду та затримання транспортного засобу від 21.05.2021, а саме: автомобілю «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 , з фото таблицею до нього, який постановою від 24.05.2021 визнано речовим доказом. (т. 2 а.с. 6-10, 16);

- посвідченням водія серії НОМЕР_2 від 07.07.1993 на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , на транспортний засіб «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 ; (т. 2 а.с. 11-12);

- постановою про визнання речовими доказами від 21.05.2023, а саме уламків бамперного пластику, уламків пластику схожого на скло помаранчевого кольору, вилучених в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.05.2021. (т. 2 а.с. 13);

- висновком експерта №12-14/337-А/21 № 1 відділу судово-медичної експертизи трупів КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи та базі прозектури КНП «МКЛШНМД ім. проф.. О.І. Мещанінова» ХМР, відповідно до якого проведено експертизу ОСОБА_5 , 6 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розпочата 07.06.2021 та закінчена 14.06.2021, та встановлено, що у зв`язку з подією, можливо, 21.05.2021, у дитини ОСОБА_5 мали місце пошкодження: переломи діафізов ліктьової і променевої кісток в нижній третині правого передпліччя по типу «Зеленої гілочки», епіфізіоліз дистального відділу правої стегнової кістки із значним зсувом, садна м`яких тканин лобової області і кінцівок. Перераховані пошкодження утворилися від дій тупих твердих предметів, могли виникнути в умовах ДТП, при обставинах, викладених у постанові, в своїй сукупності, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як спричиняючи за собою тривалий розлад здоров`я. (П.2.2.2.Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень»). (т. 2 а.с. 18-19);

-протоколом проведення слідчого експерименту, зі схемою до нього, від 10.06.2021, який розпочато о 14:55 годині та закінчено о 15:55 годині, за участю свідка ОСОБА_8 та понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , щодо встановлення обставин ДТП, яке трапилось 21.05.2021, в районі розташування будинку №50 по вул. Леся Сердюка, в ході якого встановлено, що місце наїзду на пішохода свідок ОСОБА_8 вказати не може. Швидкість автомобіля ГАЗ складала близько 40 км/год, що було встановлено експериментальним шляхом. По правій полосі руху стояли в нерухомому сталі автомобілі. Автомобіль ГАЗ розташовувався на проїжджій частині так, що його правий передній габарит розташовувався на відстані 4,4 м від правої частини проїзної частини. Перед пішохідним переходом, автомобіль ГАЗ не гальмував, рухався прямолінійно, не маневруючи. Як рухались пішоходи по нерегульованому пішохідному переході з яким телепом свідок вказати не може.(т. 2 а.с. 30-35);

-протоколом проведення слідчого експерименту, зі схемою до нього, від 10.06.2021, який розпочато о 15:15 годині та закінчено о 15:30 годині, за участю свідка ОСОБА_6 та понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 щодо встановлення обставин ДТП, яке трапилось 21.05.2021, в районі розташування будинку №50 по вул. Леся Сердюка, в ході якого встановлено, що місце наїзду на пішохода розташовано на нерегульованому пішохідному переході на відстані 3,6 м від правого краю проїжджої частини по ходу руху автомобіля ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , та 2,0 м від розмітки зебра (лівого краю) по напрямку руху пішохода. Перед початком виходу на проїжджу частину по правій полосі руху стояли в нерухомому стані автомобілі - першим стояв легковий автомобіль, який своїм переднім правим габаритом розташовувався на відстані 1,0 м від правої межі проїжджої частини по ходу свого руху. Швидкість автомобіля ГАЗ, встановленого експериментальним шляхом та складала 60 км/год, перед наїздом не гальмував. До моменту виходу на проїжджу частину (нерегульований пішохідний перехід) пішохід стояв 5 секунд. Відстань 3,6 м пішохід пройшов за t1-5,6 сек, t2-5,8 сек, t3-6,0 сек.(т. 2 а.с. 36-40);

-протоколом слідчого експерименту, зі схемою до нього від 10.06.2021, який розпочато о 14:00 годині та закінчено о 14:50 за участю свідка ОСОБА_12 , який 21.05.2021 близько 11:10 годині направлявся на автомобілі Мерседес Бенц, д.н.з НОМЕР_4 по вул. Леся Сердюка зі сторони вулиці Дружби Народів в напрямку вулиці Наталії Ужвій, був свідком подій, та понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо встановлення обставин ДТП, яке трапилось 21.05.2021, в районі розташування будинку №50 по вул. Леся Сердюка, в ході якого встановлено, що автомобіль Мерседес Бенц д.н.з НОМЕР_4 , розташовувався у правій смузі для автомобілей в нерухомому стані, при цьому водій автомобіля тримав педаль гальмівної системи, внаслідок чого горіли задні «стоп» сигнали, на відстані 1,0 м від правої межі проїжджої частини від правого переднього габариту. Місце наїзду розташовано на проїжджій частині на відстані 4,7 м від правого краю проїжджої частини по напрямку руху автомобіля Мерседес та на відстані 2,0 м від ближнього краю розмітки зебра до автомобіля Мерседес. В момент повної зупинки, автомобіль Мерседес знаходився на відстані 3,4 м від переднього габариту до краю розмітки зебра, що є ближчим до автомобіля мерседес по напрямку його руху. Автомобіль Мерседес до повної зупинки рухався зі швидкістю 50 км/год та з моменту початку гальмування до повної зупинки подолав відстань 50 м за 13,4 с. Автомобіль Мерседес Бенц до моменту виходу на пішохідний перехід стояв в нерухомому стані 5 секунд. З моменту виходу на проїжджу частину до моменту наїзду на пішохода, автомобіль ГАЗ д.н.з НОМЕР_5 , пішоходи подолали відстань 4,7 м за t1-5,8 сек ,t2-5,6 сек, t3-5,6 сек. Вірним є t2t3=5,6 секунд з права на ліво. Швидкість руху автомобіля ГАЗ експериментальним шляхом встановлено 50 км/год. До моменту наїзду на пішохода, автомобіль ГАЗ не гальмував, рухався не маневруючи, та на відстані 4,4 м від правого габариту до правої межі проїжджої частини по ходу його руху.(т. 2 а.с. 41-45);

-протоколом слідчого експерименту, зі схемою до нього, від 10.06.2021, який розпочато о 15:35 годині та закінчено о 16:00 за участю свідка ОСОБА_13 , який 21.05.2021 близько 11:10 годині направлявся на автомобілі Мерседес Бенц, д.н.з НОМЕР_4 по вул. Леся Сердюка зі сторони вулиці Дружби Народів в напрямку вулиці Наталії Ужвій, в якості пасажира, та був свідком подій, та понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо встановлення обставин ДТП, яке трапилось 21.05.2021, в районі розташування будинку №50 по вул. Леся Сердюка, в ході якого встановлено, що автомобіль Мерседес Бенц розташовувався у правій смузі, при цьому водій автомобіля тримав педаль гальмівної системи, внаслідок чого горіли задні «стоп» сигнали, на відстані 1,0 м від правої межі проїжджої частини від правого переднього габариту. Місце наїзду розташовано на проїжджій частині на відстані 4,7 м від правого краю проїжджої частини по напрямку руху автомобіля Мерседес та на відстані 2,0 м від ближнього краю розмітки зебра до автомобіля Мерседес. В момент повної зупинки, автомобіль Мерседес знаходився на відстані 3,4 м від переднього габариту до краю розмітки зебра, що є ближчим до автомобіля мерседес по напрямку його руху. . Автомобіль Мерседес до повної зупинки рухався зі швидкістю 50 км/год та з моменту початку гальмування до повної зупинки подолав відстань 50 м за 13,4 с. Автомобіль Мерседес Бенц до моменту виходу пішоходів (жінка з дитиною) на пішохідний перехід, стояв в нерухомому стані 5 секунд. З моменту виходу на проїжджу частину до моменту наїзду на малолітнього пішохода, автомобіля ГАЗ д.н.з НОМЕР_5 , пішоходи шли з руки та подолали відстань 4,7 м за t1-5,8 сек ,t2-5,6 сек, t3-5,6 сек. Вірним є t2t3=5,6 секунд. Пішоходи направлялись з права на ліво відносно руху автомобіля ГАЗ. Швидкість руху автомобіля ГАЗ експериментальним шляхом встановила 50 км/год. До моменту наїзду на малолітнього пішохода автомобіль ГАЗ не гальмував, не маневрував та знаходився на відстані 4,4 м від свого правого габариту до правої межі проїжджої частини по ходу його руху. (т. 2 а.с. 46-50);

-Висновком експерта ХНДЕКЦ №СЕ-19/121-21/13670-ІТ від 24.06.2021 автотехнічної експертизи, відповідно до якої:

За вихідними даними свідка ОСОБА_13 .

1. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 18.1 та 18.4 правил дорожнього руху.

2. У даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 18.1 та 18.4 Правил Дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з ДТП.

3. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконанням ним вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху.

За вихідними даними згідно показань свідка ОСОБА_12 .

1.У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 18.1 та 18.4 правил дорожнього руху.

2. У даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 18.1 та 18.4 Правил Дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з ДТП.

3 У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконанням ним вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху.

За вихідними даними згідно показань свідка ОСОБА_6 .

1. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, п.п. 18.1 та 18.4 правил дорожнього руху.

2. У даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 18.1 та 18.4 Правил Дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з ДТП.

3 У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконанням ним вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху.

За вихідними даними згідно показань свідка ОСОБА_8 .

1. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ-31029» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, п.п. 18.1 та 18.4 правил дорожнього руху.

2. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання про те, чи є в діях водія автомобіля «ГАЗ-31029» ОСОБА_8 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які перебували з технічної точки зору, в причинному зв`язку з ДТП, не представляється можливим.

3. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на питання про те, чи мав водій автомобіля «ГАЗ-31029» ОСОБА_8 технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху, не представляється можливим.

(т. 2 а.с. 55-61);

-висновком КНП ХОР ОНД від 25.05.2021, відповідно до якого ОСОБА_8 направлений на огляд 21.05.2021. Під час огляду алкогольних та наркотичних ознак сп`яніння не виявлено.(т. 2 а.с. 63).

В судовому засіданні був допитаний малолітній ОСОБА_5 , який повідомив суду, що перетинав дорогу на пішохідному переході разом з матір`ю, яку тримав за руку. Раптом почув удар, більш нічого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 21.05.2021 біля 11-15 годині вона разом з малолітнім сином ОСОБА_5 направлялась на зупинку громадського транспорту по вул. Л. Сердюка. Підійшовши до нерегульованого пішохідного переходу, вона тримала правою рукою за ліву руку свого сина. Після того, як вона впевнилась в безпеці руху, вони почали переходити проїжджу частину спокійним шагом, при цьому вона йшла паралельного з сином. В правій смузі до їх виходу зупинились транспортні засоби та стояли в нерухомому стані. Проходячи ширину правого ряду вона сповільнила крок, а в цей час по лівій полосі руху їхав автомобіль ГАЗ без гальмування на великій швидкості, який скоїв наїзд на її сина. Після наїзду, автомобіль ГАЗ не зупинився, а продовжив рух далі.

Оцінюючи у сукупності всі зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, встановленим, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми діями, які виразились у порушенні п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

До суду не надані докази про обставини, які б могли спростувати наявність причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_8 та дорожньо-транспортною подією, що відбулася і наслідками у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості у потерпілого ОСОБА_5 .

Що стосується висновків експерта ХНДЕКЦ №СЕ-19/121-21/13670-ІТ від 24.06.2021 автотехнічної експертизи в частині проведення за вихідними даними згідно показань свідка ОСОБА_8 , то експерт не відповів на запитання оскільки сам ОСОБА_8 не бачив моменту ДТП та моменту настання небезпеки , і не надав ніяких об`єктивних даних в ході слідчого експерименту.

Провина обвинуваченого доказана повністю дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, що свідчить про доведеність його провини у даному правопорушенні за ч.1 ст. 286 КК України.

Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, включає три обов`язкові ознаки: а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) наслідки (тілесні ушкодження середньої тяжкості); в) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Досліджуючи матеріали справи, обставини ДТП та докази, надані стороною обвинувачення, судом встановлено, що водій ОСОБА_8 порушив вимогип.п. 18.1, 18.4 ПДР України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, оскільки проявив необачність, не вжив своєчасно заходи для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїжджу частину, тримаючи за руку мати ОСОБА_6 справа наліво по ходу його руху, по нерегульованому пішохідному переходу.

При цьому, суд враховує, що порушення вимог ПДР України (п.п. 18.1, 18.4) обвинуваченим згідно висновків експерта, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з ДТП, яка сталася та наслідками, і у обвинуваченого не було перешкод для виконання зазначеного. Дані висновки суду обвинуваченим не спростовані та суд вважає їх обґрунтованими і доведеними.

В судовому засіданні не оспорюється ніким з учасників, в тому числі і обвинуваченим, наявність у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Посилання обвинуваченого на те що він під`їжджаючи до пішохідного переходу не бачив потерпілого, суд розцінює як спробу пом`якшити покарання.

Таким чином, дослідивши всі докази у їх сукупності та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про провину обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України та відсутність даних про обставини, які б могли спростувати наявність причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_8 та подією, що відбулася і наявністю тілесних ушкоджень середньої тяжкості у потерпілого ОСОБА_5 .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило малолітньому потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження що належать до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, його поведінку під час ДТП та під час розгляду справи, матеріальний та сімейний стан, його стаж керування транспортним засобом, наявність судимостей.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, пенсіонер.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини, за яких вчинений злочин, особу винного, який є людиною похилого віку, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого та наявність, що пом`якшують обставин, відношення потерпілих та їх думку щодо покарання, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 мінімальне покарання в межах санкції, встановленої ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Отже, на переконання суду, призначення такого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 буде відповідати вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає положенням ст. 65 КК України.

Представником цивільного позивача адвокатом ОСОБА_7 подано цивільний позов до ОСОБА_8 , ПАТ «Страхова група «ТАС», в якому просить:

-стягнути з ПАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_14 (батько потерпілого) майнову шкоду, витрачену на придбання медикаментів, медпрепаратів, медичного інвентарю, медичного обстеження, лікувально-реабілітаційцних послуг у розмірі 31818, 57 грн., яка складається з витрат на лікування - 10528, 57 грн., реабілітаційні послуги - 21290, 00 грн.;

-стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 (батько потерпілого) моральну шкоду у розмірі 500000, 00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 позов визнав частково в розмірі 10000, 00 грн.

11.11.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ПАТ «СГ «ТАС», в якому представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Щодо позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди з ПАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_14 , суд зазначає наступне.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування № АР/9873576 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 застрахована у ПАТ «СГ «ТАС».

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із положеннями ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Зважаючи на документальне підтвердження витрат на лікування, які підтверджуються відповідними документами та чеками, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_14 витрат пов`язаних з лікуванням, придбанням медикаментів, медичного обстеження, в розмірі 10528, 57 грн., необхідно задовольнити в повному обсязі, та враховує, що вказана сума не виходить за межі страхового ліміту, та надані до суду чеки датовані періодом після виникнення ДТП.

Разом з цим, витрати пов`язані з реабілітаційними послугами у розмірі 21290, 00 грн. позивачем документально не підтверджені.

Тому, суд вважає за необхідне позовні вимоги до ПАТ «СГ «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково, в частині стягнення витрат пов`язаних з лікуванням та придбанням медикаментів в розмірі 10528, 57 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 500000, 00 грн. , суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України , шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Статтею 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило малолітньому потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження що належать до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги викладене, при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, аналізуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим своєї провини у здійсненій ДТП, та часткове визнання позовних вимог, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки є пенсіонером, суд приходить до висновку, що з врахуванням душевних страждань, та тих обставин, що потерпілий є малолітньою дитиною, позовні вимоги цивільного позивача слід задовольнити частково, а саме в розмірі 100000 грн., а в іншій частині слід відмовити у зв`язку з неспівмірністю.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2021, а саме на транспортний засіб «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення судових експертиз на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

Ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2021, а саме на транспортний засіб «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 .

Речові докази по справі:

- транспортний засіб «ГАЗ 31029» р.н. НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_8 ;

- уламки бамперного пластику, уламки пластику схожого на скло помаранчевого кольору, після набуття вироком законної сили, повернути власнику, а у разі відмови - знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової авто технічної експертизи № СЕ-19/121-21/13670-ІТ від 24.06.2021 у розмірі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн., 92 коп.

Цивільний позов представника цивільного позивача ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_14 суму витрат на лікування, придбання медикаментів, медичного обстеження, в розмірі 10528 (десять тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн., 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 моральну шкоду в розмірі 100000 (сто тисяч) грн.., 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1