Провадження № 1-кс/201/5105/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000580 від 30.11.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України

УСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що 29.11.2023 до ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від експерта ТСЦ 1242 про те, що 29.11.2023 за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16, ТСЦ №142, під час дослідження автомобіля марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , було виявлено підробку ідентифікаційного номеру транспортного засобу.

За даним фактом сектором дізнання ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000580 від 30.11.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно до протоколу огляду від 29.11.2023 за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16, ТСЦ №142, було виявлено автомобіль ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , також, в ході огляду, громадянином ОСОБА_4 було надано ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , які було поміщено у спец пакет № PSP 1376769.

Ключі від транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , які було поміщено у спец пакет № PSP 1376769 та автомобіль марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 є об`єктивною стороною протиправних дій, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000580 від 30.11.2023.

Враховуючи, що ключі від транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , які було поміщено у спец пакет № PSP 1376769 та автомобіль марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 визнано речовими доказами, тому необхідно забезпечити їх збереження, в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, до прийняття остаточного рішення по справі, шляхом накладення арешту.

Підсумовуючи вищевикладене, сторона обвинувачення, вважає за необхідне накласти арешт на ключі від транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , які було поміщено у спец пакет № PSP 1376769 та автомобіль марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 . Заборонити відчуження, розпорядження та/або користування майном, оскільки, існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до подальшого використання вказаного посвідчення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, просив клопотання задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі, у якій просив надати йому дозвіл на користування транспортним засобом з метою вирішення сімейних питань та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 29.11.2023 до ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від експерта ТСЦ 1242 про те, що 29.11.2023 за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16, ТСЦ №142, під час дослідження автомобіля марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , було виявлено підробку ідентифікаційного номеру транспортного засобу.

За даним фактом сектором дізнання ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000580 від 30.11.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно з протоколом огляду від 29.11.2023 за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16, ТСЦ №142, було виявлено автомобіль ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , також, в ході огляду, громадянином ОСОБА_4 було надано ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , які було поміщено у спец пакет № PSP 1376769.

Відповідно до висновку експертів Дніпровського НДЕКЦ МВС України від 29.11.2023 року за № 04/1242/10Д встановлено, що первинний номер кузова наданого на дослідження автомобіля ГАЗ 22, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , колір чорний, піддавався змінам (підроблено), шляхом видалення первинного номеру з послідовним нанесенням цифрового позначення «862» не в умовах заводу виробника.

Постановою дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 30.11.2023 року ключі від транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , які було поміщено у спец пакет № PSP 1376769 та автомобіль марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000580 від 30.11.2023.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктові 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вказане вище майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суддя слідчий приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню частково в частині накладення арешту на транспортний засіб лише в частині заборони права на розпорядження та відчуження, адже автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні. Тому, через заборону в законі вказаний автомобіль не може бути відчужений, ним не можна розпоряджатися.

Слідчий суддя вважає, що немає процесуальної доцільності у забороні користуватися транспортним засобом. Без шкоди для досудового розслідування автомобіль може бути переданий на відповідальне зберігання його власнику і його перебування на арештмайданчику порушує його право мирного користування автомобілем.

У даному кримінальному провадженні проведення відповідних слідчих дій з даним транспортним засобом можливе без позбавлення власника автомобіля користуватися ним, тому немає потреби надалі зберігати цей автомобіль під охороною державного органу. Його належне збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, має забезпечити його власник.

Відповідно до п. 41 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), уведеною в дію спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010р. № 51/401/649/471/23/125, майно, на яке накладено арешт, передається згідно з рішенням слідчого, прокурора та суду, виходячи з конкретних обставин та інтересів справи, на зберігання представникові територіальної держадміністрації або житлово-експлуатаційної організації, державної служби охорони органів внутрішніх справ, а також організації, якій завдані збитки, або власникові цього майна чи його родичу, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. Частина 5 ст. 173 КПК України містить положення про необхідність зазначення в ухвалі слідчого судді згідно переліку тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття рішення про задоволення клопотання.

З урахуванням вказаних вимог, суддя слідчий вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути власнику свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , автомобіль марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 та ключі від транспортного засобу, вилучені 29.11.2023 під час огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000580 від 30.11.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене 29.11.2023 під час огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16, майно:

- свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 ;

- автомобіль марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ;

- ключі від транспортного засобу.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту шляхом заборони користування свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 ; автомобілем марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; ключами від транспортного засобу відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути власнику свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 ; автомобіль марки ГАЗ 22, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; ключі від транспортного засобу, вилучені 29.11.2023 під час огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16.

Зобов`язати власника повідомляти письмово слідчого/дізнавача, прокурора про зміну місця зберігання транспортного засобу та надавати доступ до місця його зберігання за першою вимогою слідчого/дізнавача і, за необхідності, за вимогою слідчого/дізнавача доставляти вищевказаний транспортний засіб для проведення слідчих дій.

Уповноваженій особі органу досудового розслідування, прокурору у кримінальному провадженні або іншій уповноваженій особі попередити власника під розпис про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України в разі вчинення будь-яких незаконних дій щодо арештованого транспортного засобу.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1