Справа №443/1859/23
Провадження №1-кп/443/160/23
ВИРОК

іменем України

15 листопада 2023 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Монастирець, Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

08 вересня 2023 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на ґрунтовій дорозі неподалік будинку АДРЕСА_3 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_5 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув останню, внаслідок чого вона впала на трав`яне покриття. Після цього, ОСОБА_4 знаходячись біля потерпілої, стиснув пальцями лівої та правої руки обличчя потерпілої, при цьому драпав їй рукою обличчя та передпліччям правої руки стискав їй шию, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у виді: переривчастого садна в лобній ділянці, переривчастого садна в правій підочній ділянці, садна в ділянці правого крила носа, садна на правій щоці, садна в ділянці хвоста лівої брови, садна-подряпини на підборідді, садна-подряпини на передній поверхні шиї, у верхній її третині, садна на лівій боковій поверхні шиї, в середній її третині, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно заподіяв тілесні ушкодження потерпілій. Вказав, що відомості викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи. Обіцяє більше такого не вчиняти.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України є правильною, оскільки останній умисно спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченою є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, суд відхиляє зазначену у обвинувальному акті, як обставину, що пом`якшуює покарання - щире каяття, оскільки така не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, так як обвинувачений не вказав, що розкаюється та щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілій, та жодним іншим чином не проявив щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, визнав вину, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово поступали скарги від односельчан.

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1