26 грудня 2023 року Єдиний унікальний № 501/1159/23 Провадження № 1-кс/501/978/23
ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер справи 501/1159/23 провадження 1-кс /501/978/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000159, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2023 року, за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джалал-Абад Киргизької Республіки, громадянина Киргизької Республіки, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

перекладач ОСОБА_7

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

18 грудня 2023 року до слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000159 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 березня 2023 року, відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовими розслідуванням час але не пізніше 24 травня 2023 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив в злочинну змову із невстановленою особою, метою якої було незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс.

З цією метою, ОСОБА_5 , 24 травня 2023 року близько 12 годині 08 хвилин більш точного часу слідством не встановлено, за адресою: АДРЕСА_2 у невстановленої особи, всупереч вимог ст. ст. 6, 7, 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 2 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживанню ними», Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження

переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», незаконно придбав, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який незаконно зберігав при собі для подальшого його збуту.

Реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на збут наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, переслідуючи корисливі мотиви, 24 травня 2023 року приблизно о 12 годин 16 хвилин, більш точного час слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , придбавши у невстановленої особи, наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, повідомив ОСОБА_8 , про можливість придбання в нього наркотичного засобу, при цьому домовились зустрітись біля будинку АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви, маючи прямий умисел направлений на збут особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, 24 травня 2023 року близько 12 годині 21 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , незаконно збув ОСОБА_8 , паперовий згорток з речовиною рослинного походження, а саме особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого складає 3,759 г, в перерахунку на висушену речовину, отримавши за це від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 600 гривень.

Після чого, того ж дня ОСОБА_8 , добровільно видав співробітникам поліції паперовий згорток з речовиною рослинного походження, а саме особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, який він придбав у ОСОБА_5 .

Крім того, повторно, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовими розслідуванням час але не пізніше 30 травня 2023 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив в злочинну змову із ОСОБА_9 , метою якої було незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежено - амфетамін.

З цією метою, ОСОБА_5 , 30 травня 2023 року близько 12 годині 19 хвилин більш точного часу слідством не встановлено, за адресою: АДРЕСА_4 , у ОСОБА_9 , всупереч вимог ст. ст. 6, 7, 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 2 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживанню ними», Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», незаконно придбав, психотропні речовини, обіг яких обмежено - амфетамін, які незаконно зберігав при собі для подальшого його збуту.

Реалізуючи спільний злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви, маючи прямий умисел направлений на збут психотропних речовин, обіг яких обмежено - амфетамін, 30 травня 2023 року, ОСОБА_5 придбавши у ОСОБА_9 , психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін, повідомив ОСОБА_8 , про можливість придбати в нього психотропні речовини, при цьому домовились зустрітись біля будинку АДРЕСА_5 .

Продовжуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви, маючи прямий умисел направлений на збут психотропних речовин, обіг яких обмежено - амфетамін, 30 травня 2023 року близько 12 годині 24 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_5 , незаконно збув ОСОБА_8 , два полімерні зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, а саме психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, маса якого складає 0,5972 г, в перерахунку на основу, отримавши за це від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 600 гривень.

Після чого, того ж дня ОСОБА_8 , добровільно видав співробітника поліції паперовий згорток з речовиною рослинного походження, а саме два полімерні зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, а саме психотропну речовину, обіг якої заборонено амфетамін, який він придбав у ОСОБА_5 .

Крім того, повторно ОСОБА_5 , 01 червня 2023 року близько 11 годині 23 хвилин більш точного часу слідством не встановлено, за адресою:

АДРЕСА_2 , у громадянина ОСОБА_9 , всупереч вимог ст. ст. 6, 7, 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 2 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживанню ними», Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», незаконно придбав, психотропні речовини, обіг яких обмежено - амфетамін, які незаконно зберігав при собі для подальшого його збуту.

Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви, маючи прямий умисел направлений на збут психотропних речовин, обіг яких обмежено - амфетамін, 01 червня 2023 року, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , про можливість придбати в нього психотропні речовини, при цьому домовились зустрітись біля будинку АДРЕСА_6 .

Продовжуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливі мотиви, маючи прямий умисел направлений на збут психотропних речовин, обіг яких обмежено - амфетамін, 01 червня 2023 року близько 11 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_6 , незаконно збув ОСОБА_8 , два полімерні зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, а саме психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, маса якого складає 0,4972 г, в перерахунку на основу, отримавши за це від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 600.00 гривень.

Того ж дня ОСОБА_8 , добровільно видав співробітника поліції паперовий згорток з речовиною рослинного походження, а саме два полімерні зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, а саме психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, який він придбав у ОСОБА_5 .

08 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

За підозрою у вчиненні вищевказаних злочинів 09 серпня 2023 року Іллічівським міським судом Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 214720 гривень, строком дії до 07 жовтня 2023 року включно.

Постановою керівника Чорноморської окружної прокуратури від 02 жовтня 2023 року, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 08 листопада 2023 року.

03 жовтня 2023 року слідчим суддею Іллічівського міського суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 3 (трьох) місяців тобто до 07 листопада 2023 року, включно.

03 листопада 2023 року слідчим суддею Іллічівського міського суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні строк досудового розслідування до 08 січня 2024 року.

03 листопада 2023 року слідчим суддею Іллічівського міського суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні строк тримання під вартою до 01 січня 2024 року, включно.

На підставі викладеного слідчій, прокурор вважають, що підозрюваному має бути продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тому, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, не перестали існувати.

ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду , що підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, за які кримінальним законом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що виключає застосування до нього ст. 75 Кримінального кодексу України. Підозрюваний є уродженцем та громадянином Киргизької Республіки, тобто має зв`язки за межами України, не має на території України зареєстрованого місця проживання, не одружений, дітей не має, відомості про його утриманців відсутні, не працює. 3 цих підстав підозрюваний, розуміючи можливість, у разі визнання його винним, призначення йому покарання до десяти років позбавлення волі та можливість реального відбування призначеного покарання, може вчинити спроби уникнення від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, зокрема через зміну місця проживання, виїзду за межі України без повідомлення про це органу досудового розслідування та суду.

Незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, один зі свідків був оперативним покупцем психотропної речовини, вчинення злочинів ОСОБА_5 інкримінується за попередньою змовою з ОСОБА_9 , якому також повідомлено про підозру у цьому ж кримінальному провадженні.

За таких обставин підозрюваний, якому відомі відомості про особи свідків та іншого підозрюваного, в тому числі під час ознайомлення з матеріалами, долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу, може вчиняти незаконний вплив на них, а саме спроби схилити їх до надання неправдивих, вигідних для себе, показань з метою уникнення кримінально відповідальності.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, враховуючи те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має постійного законного прибутку, має кримінальне коло спілкування, в яке входять особи, які вживають наркотичні засоби, яким він і збуває, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, буде продовжувати свою злочинну діяльність та вчините інше кримінальне правопорушення.

З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, особистого зобов`язання та домашнього арешту не зможуть унеможливити настання таких ризиків, як ухилення підозрюваного від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання проведення досудового розслідування.

Таким чином, для забезпечення дієвості кримінального провадження, а також забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, запобігання переховуванню від органів досудового розслідування та суду; незаконному впливу на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; перешкоджанні проведенню досудового розслідування, враховуючи, що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, є всі підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

За вищевказаними підставами вважає, що вказані вище ризики не перестали існувати, тому більш м`який запобіжний захід не може забезпечити ефективного досудового розслідування враховуючи обставини скоєння злочину.

Позиція учасників судового процесу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та прохав його задовольнити зазначивши, що в матеріалах справи є докази , які вказують на причетність підозрюваного до вчинених кримінальних правопорушень, яке є тяжким, в сукупності з наведеними в клопотанні підставами, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам зазначеним у клопотанні, а також виконати завдання досудового розслідування щодо розкриття злочину.

Захисник ОСОБА_6 вважала, що прокурором не доведені вказані у клопотанні ризики, враховуючи особу підозрюваного який раніше не судимий , вважала можливим застосовувати запобіжний захід у вигляді осоистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання пояснив, що він працює не офіційно , має де жити , має цивільну дружину , прохав застосувати особисте зобов`язання

Слідчій суддя вислухавши учасників судового процесу, дослідивши докази надані до клопотання приймає рішення про таке.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000159 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 березня 2023 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

08 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурором, що досудовим слідством проводяться процесуальні та розшукові дії щодо встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для продовження застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 1 січня 2024 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, характеризуючи особу підозрюваного , його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних зв`язків, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Оцінюючи ступінь суспільної небезпечності злочину у конкретних умовах місця і часу суд враховує, що тримання під вартою- як запобіжний захід , може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років.

При цьому, слідчій суддя враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд приймає до уваги особу підозрюваного його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, з метою уникнення ризику переховування обвинуваченого від слідства та суду.

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ч.5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний є громадянином іншої держави, немає зареєстрованого місця проживання, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також , слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились. Окрім того наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу стороною захисту суду не надано.

Тому, доводи сторони захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, також вони є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного, та підтверджують відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчій суддя, суд при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом за виключенням положень ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя вважає за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720.00 грн., та покласти на підозрюваного, у разі звільнення його з-під варти у зв`язку із внесенням застави, обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Висновок суду

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку слідчій суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий, прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, які не зменшилися, у зв`язку з чим підозрюваному слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 07 січня 2024 року, включно.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, ,182, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000159, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2023 року задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 07 січня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 214 720.00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

? прибувати на виклики слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

? не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

? повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

? утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

? здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон.

Якщо ОСОБА_5 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 - визначити термін їх дії відповідно до ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у виді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді або суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, який був належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органів досудового розслідування чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчій суддя