Єдиний унікальний номер №175/6001/23
Провадження №1-кс/175/1316/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: підозрюваного - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполь) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Інгулець, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, головного сержанта 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, по кримінальному провадженню №0002178, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2023 року до слідчого судді із вказаним клопотанням звернувся слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполь) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 погодженим з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002178 від 13.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 липня 2023 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин старший солдат ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, і проходячи її на посаді головного сержанта 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 біля АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 5, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, бажаючи продемонструвати свою фізичну перевагу над водієм-електриком відділення управління командира батареї взводу управління 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_8 , перебуваючи з ним у відносинах підлеглості, за для підвищення свого власного авторитету в колективі, грубо порушуючи порядок взаємовідносин між військовослужбовцями, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та свідомо бажаючи їх настання, не бажаючи сприймати висловлювання підлеглого ОСОБА_8 на свою адресу щодо нетактичної поведінки, не правильного поводження зі своїми підлеглими, приниження та побиття їх, небажаючі сприймати критику ОСОБА_3 діючи з прямим умислом наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження коли останній знаходився в транспортному засобі на задньому пасажирському сидінні зліва, а саме: три удари кулаком правої руки в ліву скроню у ліву частину щелепи, шию, зокрема кулаком лівої руки в грудну частину зліва, при цьому дане побиття за часом тривало близько 10 секунд, далі ОСОБА_3 продовжуючи свої противоправні дії витягнув із машини солдата ОСОБА_8 та застосував насильство щодо підлеглого, а саме наніс удар кулаком правої руки в ліву скроню та удар кулаком правої руки в шию, зокрема кулаком лівої руки в праве око, від чого останній впав, продовжуючи свої злочини дії на застосування насильства щодо підлеглого, головний сержант ОСОБА_3 перебуваючи у положенні сидячи на солдаті ОСОБА_8 який знаходився без тями, користуючись слабким фізичним станом підлеглого, діючи з особливою жорстокістю здійснив два удари кулаком правої руки в ліве око та в ліву скроню останнього, так своїми протиправними діями, які виразились у застосуванні насильства щодо підлеглого, головний сержант ОСОБА_3 спричинив солдату ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців в обох параорбітальних областях, саден в лобній області справа та зліва, гематоми волосистої частини голови зліва, гематоми правого вуха, тупої травми шиї, з розвитком в посттравматичному періоді гострого набрякового ларингіту, множинних саден та гематом тулуба (грудної клітини), обох ліктьових та колінних суглобів, тобто головний сержант ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України - застосування насильства щодо підлеглого, вчинене в умовах воєнного стану.

27 вересня 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допитів в якості свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_9 заступник командира першої мінометної батареї з морально - психологічного забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини, ОСОБА_10 командир мінометного взводу - старший офіцер на батареї 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону, ОСОБА_11 водій військової частини, протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка, матеріалами службового розслідування, висновком судово-медичної експертизи.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер злочину та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його судом винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; що підозрюваний ОСОБА_3 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може здійснити вплив на свідків, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_3 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.

Отже, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вчиненням ОСОБА_3 тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави..

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримала та наполягала на їх задоволенні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 заперечував проти клопотання, та просив задовольнити його частково, та застосувати щодо нього такий запобіжний захід як домашній арешт.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання в повному обсязі, оскільки воно є необґрунтованим, а наведені слідчим ризики нічим не доведені. Просив обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебувають матеріали кримінального провадження № 0002178 від 13.07.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

27 вересня 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допитів в якості свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_9 заступник командира першої мінометної батареї з морально - психологічного забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини, ОСОБА_10 командир мінометного взводу - старший офіцер на батареї 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону, ОСОБА_11 водій військової частини, протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка, матеріалами службового розслідування, висновком судово-медичної експертизи.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_3 підозра є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме показаннями свідків тощо.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_3 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик впливу ОСОБА_3 на свідків за провадженням, так як останній є діючим військовослужбовцем, що дає підстави вважати, що він має широке коло знайомств серед військових, а тому має змогу вплинути на свідків, які є його товаришами по службі, з метою отримання від них необхідних йому показань.

Також прокурором доведена наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме дезертирство, так як підозрюваний вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків в умовах воєнного стану.

Інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, приписами ч. 8 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Виходячи з п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та є можливим за приписами п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ), на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 28 вересня 2023 року по 26 листопада 2023 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 26 листопада 2023 року, якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 268 400, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі відділу ВСП.

В задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про обрання щодо останнього запобіжного заходу у виглідя домашнього арешу - відмовити.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1