Справа № 134/847/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт Крижопіль, Вінницької області кримінальне провадження ЄРДР за № 0000178 від 14 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Павлівка Тульчинського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною - загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 23.11.2020 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до обмеження волі на строк 3 роки з іспитовим строком терміном 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою у 2020 році, точної дати досудовим слідством не встановлено, в с. Жабокрич Тульчинського району Вінницької області познайомився із малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зав`язалися дружні відносини. Після знайомства вони спілкувалися по телефону та декілька разів зустрічалися та при спілкуванні ОСОБА_6 повідомляла, що навчається у 8 класі Жабокрицької загальноосвітньої школи І-ЦІ ступенів, с. Жабокрич Тульчинського району Вінницької області та про свій дійсний вік - чотирнадцять років.

На початку квітня 2021 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, близько 18 години у ОСОБА_4 , який перебував на території парку біля Жабокрицької амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Жабокрич Тульчинського району Вінницької області, при зустрічі із ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на природні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, а саме із неповнолітньою ОСОБА_6 , посягаючи таким чином на нормальний фізичний та психічний розвиток зазначеної неповнолітньої особи.

Так, ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, достовірно знаючи про вік ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступив з нею у природні статеві зносини на території парку Жабокрицької амбулаторії загальної практики сімейної медицини в с. Жабокрич Тульчинського району Вінницької області.

Внаслідок вчиненого статевого акту неповнолітня ОСОБА_6 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дочку ОСОБА_7 .

Згідно висновку судової біологічної експертизи встановлено, що ОСОБА_4 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , матір`ю якої є ОСОБА_6 . Ймовірність чого складає 99,99999%.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155 КК України, тобто вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, визнає та дав покази.

Приблизно на початку травня 2021 року вони з друзями приїхали на риболовлю в с. Жабокрич. До нього зателефонувала ОСОБА_8 і запитала, що він робить, нащо він відповів, що якраз у Жабокричі та домовились зустрітися. Вони зустрілись у центрі села, він запитував у неї чи буде їсти морозиво, пішли до парку, ще трохи погуляли і коли мав телефонувати товаришу щоб він його забрав із ОСОБА_9 у них зав`язалась розмова і відбувся статевий акт у парку. Він не знав, що їй 15 років, оскільки коли подружка ОСОБА_6 . Вероніка дала йому номер телефону ОСОБА_6 , остання говорила, що ОСОБА_6 16 років. Безпосередньо після того відбувся статевий акт, ОСОБА_8 йому сказала, що їй не 16 років. Через деякий час до нього телефонувала Насті бабуся, сварились. Настя надзвонювала йому і він змінив номер телефону.

Додатково пояснив, що з ОСОБА_10 спілкувався десь з 2019 року пів року по телефону, оскільки він працював у ОСОБА_11 , а потім у 2020 році теж спілкувався по телефону, познайомились на ставку де вона відпочивала разом із своїми батьками, бачились разів п`ять, а у 2021 році сталась дана подія. Лабановська при спілкуванні з ним не говорила, що вчиться в школі, а повідомляла, що не знає куди має ще поступати навчатись, тому він був впевнений, що ОСОБА_6 вже виповнилось 16 років.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 суду дала покази, що, наданий час навчається в Крижопільському будівельному ліцеї. Коли познайомилась із ОСОБА_4 навчалась у 7 класі і їй було не повних 14 років. Із ОСОБА_4 спілкувалась по телефону, а пізніше і бачились не один раз. Він приходив до неї додому, оскільки знав її батьків. Коли трапилась дана подія ОСОБА_4 знав скільки їй років, оскільки вона неодноразово йому про це говорила. Також ОСОБА_4 приходив в її школу до знайомих, хто і чому надав її номер телефону ОСОБА_4 не знає. Претензій до нього ні матеріального ні морального характеру немає.

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні дала покази, що працює у службі у справах дітей Крижопільської селищної ради. Неповнолітня ОСОБА_6 перебувала у них на обліку, як дитина, яка потрапила у складні життєві обставини. До них у службу звернулась бабуся неповнолітньої потерпілої та вказала, що її онука вагітна. Була створена комісія на якій була присутня неповнолітня ОСОБА_13 та її матір. Анастасія розповідала, що ішла з магазину через парк. В парку сидів ОСОБА_4 з компанією, коли вона проходила коли них, ОСОБА_4 її відкликав і там ж сталася дана ситуація. Уже пізніше вона призналась мамі, що вагітна. Вони подали заяву у поліцію по поданому факту. Поки ОСОБА_13 не народила, вона була на обліку, а потім була знята, оскільки дана сім`я виправилась.

В судове засідання 21.12.2023 року потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник не з`явились, через канцелярію суду 28.11.2023 року надали заяву про розгляд справи без їх участі, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не мають. При призначенні покарання ОСОБА_4 покладаються на розсуд суду.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується також дослідженими судом письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.08.2021 від ОСОБА_14 , про притягнення до відповідальності ОСОБА_4 жителя с. Павлівка, Тульчинського району, Вінницької області, який вступив у квітні 2021 року у статеві відносин з її чотирнадцятирічною донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.01.2022 року серія НОМЕР_1 .

- висновком експерта від 28.04.2022 № СЕ-19/102-22/2291-БД, відповідно до якого:

в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію, відібраного у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта);

в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію, відібраного у новонародженої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта);

в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію, відібраного у неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта).

ОСОБА_4 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , матір`ю якої є ОСОБА_6 . Ймовірність даної події складає 99,99999%;

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, а його дії за ч.1 ст.155 КК України кваліфіковано вірно як вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Деякі розбіжності у показах потерпілої ОСОБА_6 щодо послідовності подій, не ставлять під сумнів правдивість таких показів та, на думку суду, є обумовленими віком потерпілої, властивостями пам`яті та суб`єктивними особливостями сприйняття.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , що йому не було відомо, що потерпілій ОСОБА_15 , ще не виповнилось шістнадцять років і остання навмисно не повідомляла йому про цей факт суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту, з метою зменшення покарання за вчинений злочин, оскільки вказане обвинуваченим в подальшому спростовується дослідженими доказами.

Враховуючи ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України, є нетяжким злочином.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочину.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд бере до уваги висновок досудової доповіді Тульчинського районного сектору пробації № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 14.07.2023 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , де зазначено, що на думку органу пробації, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 155 КК України, суд згідно вимог ст. 65 КК України враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, є особою молодого віку, раніше судимий 23.11.2020 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до обмеження волі на строк 3 роки з іспитовим строком терміном 2 роки, на шлях виправлення не став, негативну характеристику за місцем проживання, а саме: за роки проживання за даною адресою проявив себе як конфліктну та агресивну особу, тому з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, думку потерпілої та її законного представника, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд не вбачає за можливе призначити йому покарання за вчинені кримінальні правопорушення м`якше за позбавлення волі, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 155 КК України.

Суд не вбачає підстав застосування ст. 69 КК України, оскільки встановлено тільки одну обставину, відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - є щире каяття, яка істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та враховано особу обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 75 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з іспитовим строком терміном 2 роки.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин останній вчинив в період іспитового строку.

Як роз`яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду У країни № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно вимог ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує згідно з положеннями ст.100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ч.1 ст. 155 ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 23.11.2020, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27 листопада 2023 року по день набрання вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2023 року законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2023 року законної сили.

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2023 року законної сили.

Речовий доказ індивідуальну картку вагітної та породіллі ОСОБА_6 на 20 арк. та консультативні висновки спеціаліста ОСОБА_6 на 8 арк. повернути володільцю КНП «Крижопільська окружна лікарня інтенсивного лікування»

Стягнути із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 6818,60 грн. (шість тисяч вісімсот вісімнадцять гривень) 60 коп. відповідно до ст.124 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя