КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/4437/2023 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001477,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання заступника керівника відділу Головного слідчого управління Дежавного бюро розслідувань ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії до 29 сепня 2023 року включно щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України з визначенням застави в розмрі 3726 прожиткоих мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 10 000 584 гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, характеризуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід його підзахисному не пов`язаний з позбавленям волі, а саме у вигляді домашнього арешту. Посилається захисник на те, що наявні в матеріалах докази свідчать на необґрунтованість підозри за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК УкраїниОСОБА_7 та вважає її передчасною. При цьому апелянт зазначає, що не було доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не враховано слідчим суддею дані, які характеризують особу ОСОБА_7 , зокрема, він має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину на утриманні, є інвалідом ІІІ групи. Також, апелянт посилається на те, що прокурором та слідчим суддею не доведено неможливості застосування до ОСОБА_10 застсування більш м`якого запіжного заходу та зазначає, що визначений розмір застави не відповідає матеріальному стану ОСОБА_7 , є непомірний.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001477 від 24.10.2022, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим слідуванням встановлено те, що у період часу з 01.01.2019 по 30.09.2021 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, знаходячись в межах адміністративно-територіальних кордонів Полтавської області, діючи у складі організованої групи, очолюваної невстановленою особою та ОСОБА_12 , втілюючи у життя спільний злочинний план, використовуючи свої службові становища, маючи злочинний умисел на заволодіння корисними копалинами загальнодержавного значення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно і цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснили всі необхідні дії, направлені на заволодіння корисними копалинами загальнодержавного значення, а саме: кварцитами і сланцями, які є складовими відходів сухої магнітної сепарації, отриманої в результаті дроблення та збагачення залізистих кварцитів, для їх подальшої реалізації за заниженими цінами в адресу підконтрольних суб`єктів господарської діяльності усупереч вимогам чинного законодавства України.

29.06.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України /том. 1 а. м. 163-212/.

Постановою заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 30.06.2023 ОСОБА_7 оголошено в розшук /том. 1 а. м. 223-225/.

01.07.2023 ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2023 у справі № 757/27377/23-к.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 . Слідчий суддя районного суду дане клопотання задовольнив.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які розслідуються, виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження. Зокрема, підозра щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень ґрунтується на протоколах обшуку від 29.06.2023, долученому до ньому описі речей і документів та додатках до протоколу /том. 1 а. м. 116-147/, акті № 74/1012-П від 13.07.2021 /том. 2 а. м. 35, 46-60/, листі Державної служби геології та надр України № 394/02-1/2-23 від 26.01.2023 про надання інформації /том. 2 а. м. 66-77/, висновку експертів за результатами проведення комісійної судової ґрунтознавчої експертизи № 4841/23-34/7771/23-34 від 20.03.2023 /том. 3 а. м. 3-12/, висновку експертів за результатами проведення комісійної судової-економічної експертизи № 10599/10600/23-71/1727-17282/23-71 від 25.05.2023 з додатками /том. 3 а. м. 15-169/, протоколах огляду від 09.06.2023, 26.06.2023 з додатками, 27.06.2023 з додатками /том. 3 а. м. 171-185, том. 4 а. м. 2-121/ та інших протоколах слідчих дій і документах, зібраних під час досудового розслідування.

Викладене вище спростовує доводи апелянта щодо безпідставності підозри ОСОБА_7 до причетності до даних кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки прокурора щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання. Наявні в матеріалах кримінального провадження докази, як зазначив слідчий суддя та на які посилався орган досудового розслідування у клопотанні, вказують на те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі та розуміючи, що за вчинення даного кримінального законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити або сховати будь - яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та незаконно вливати на потерпілих, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а саме покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, встановлене виключно у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. При цьому нижні межі санкцій інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк 7 та 8 років відповідно. Таким чином, у разі визнання ОСОБА_7 винуватим в тих правопорушеннях, в яких він наразі підозрюється, можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням в силу приписів ст. 75 КК України виключається. Вказане саме по собі може спонукати особу до переховування від органу досудового розслідування і суду.

Ризики, передбачені п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачаються з огляду на те, що, як зазначено в клопотанні, на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, та не встановлені всі особи, які можуть бути причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, не вилучені всі речі та документи, необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та осіб, які можуть бути причетні до його вчинення. Окрім того, підозрюваний, із застосуванням заходів конспірації, за допомогою месенджерів, може передати анкетні дані експертів та свідків невстановленим на даний час особам, зокрема учасникам організованої групи, з метою впливу на них для уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачається з огляду на те, що, як вказано заступником керівника відділу ГСУ ДБР в клопотанні, прокурором, не встановлено повний перелік осіб, що були причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. З огляду на вказане, підозрюваний може як особисто так і опосередковано за допомогою інших, в тому числі, учасників організованої групи, схиляти осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, свідків та експертів до зміни своїх показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наявність ризиків впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження вчинення інкримінованого правопорушення у разі обрання будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підтверджується даними оглядів мобільних телефонів ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , в яких наявне листування осіб, які, на думку органу досудового розслідування, причетні до розслідуваних кримінальних правопорушень. В означеному листуванні, вже після винесення припису № 74/1012-П, згадується про погодження продажу ТОВ «Геомакс» всього залишку щебеню, також міститься довідка, надіслана неідентифікованим контактом, по іншому кримінальному провадженню, із запланованими в ньому слідчими та процесуальними діями. Під час обшуку на ПрАТ «Полтавський ГЗК» вилучено документи, що підтверджують продовження і в 2023 році відвантаження щебеню в адресу ТОВ «Геомакс».

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні клопотання суддя також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, наслідки кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на незадовільний стан здоров`я його підзахисного на думку колегії суддів є непереконливими, так як наявність захворювань, які б вказували про неможливість утримання підозрюваного під вартою, встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Такі дані у матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідно до ст. 49 Конституції України, підозрюваний не обмежений у реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою до адміністрації установи місця тримання.

Водночас колегія суддів зважує і на ту обставину, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 суд правильно визначив підозрюваному заставу в сумі 10 000 584 гривень виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з врахуванням даних про особу підозрюваного, обставин кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, що відповідає вимогам ст. 182 КПК України.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційну скарга адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 липня 2023 року, якою задоволено клопотання заступника керівника відділу Головного слідчого управління Дежавного бюро розслідувань ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії до 29 сепня 2023 року включно щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України з визначенням застави в розмрі 3726 прожиткоих мінімумів для працездатних осіб, що становить в сумі 10 000 584 гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захиснка ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4