Справа № 216/2012/23
провадження 1-кп/216/502/23
ВИРОК

іменем України

07 вересня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за № 0000387 від 24 лютого 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки Україна, яка має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштована, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше засуджена: 13.12.2022 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 2 роки (судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку), зареєстрована і проживає (до затримання) за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, за яке 13.12.2022 була засуджена Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням терміном 2 роки, маючи не зняту й не погашену в установленому законом порядку судимість, у період випробувального терміну знов вчинила протиправні дії, які містять ознаки кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так, 20.02.2023, у ранковий час доби, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу - метадону (фенадону), байдуже ставлячись до його розмірів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленому місці, незаконно придбала у невстановленої особи з метою збуту, наркотичний засіб - метадон (фенадон) загальною масою 3,5809 г, що містився у кристалічних речовинах загальною масою 8,8553 г, розфасованих у 30 згортків з полімерного матеріалу, які, незаконно зберігаючи з метою збуту при собі, у правій зовнішній кишені одягненої на ній куртки, приблизно об 11:30 годин 20.02.2023 перенесла у двір будинку № 8 по вул. Миколаївське шосе у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу з метою збуту наркотичного засобу без візуального контакту з його покупцями, а саме - шляхом облаштування схованок (так званих «закладок») із вказаними згортками з наркотичним засобом та після підтвердження внесення безготівкової оплати за замовлену кількість наркотичного засобу - сповіщення покупців про місцезнаходження таких схованок.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 20.02.2023, приблизно об 11:35 годин, один згорток з числа наявних при ній 30 згортків з кристалічною речовиною масою 0,2970 г, яка містить наркотичний засіб - метадон (фенадон), помістила на шосту з шести клумб, споруджених з автомобільних шин, розташованих навпроти під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , де продовжила незаконно зберігати даний наркотичний засіб з метою його збуту без візуального контакту з покупцями.

Продовжуючи здійснювати свої протиправні дії, ОСОБА_4 , 20.02.2023, приблизно об 11:40 годин, один згорток з числа наявних при ній 30 згортків з кристалічною речовиною масою 0,3232 г, яка містить наркотичний засіб - метадон (фенадон), помістила на четверту з шести клумб, споруджених з автомобільних шин, розташованих навпроти під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , де продовжила незаконно зберігати даний наркотичний засіб з метою збуту без візуального контакту з покупцями.

О 12:44 годин 20.02.2023 працівниками поліції біля під`їзду № 4 будинку № 8 по вул. Миколаївське шосе у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. В ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_4 , у правій зовнішній кишені одягненої на ній куртки виявлено й вилучено 28 згортків з полімерного матеріалу чорного кольору, всередині кожного з яких знаходились речовини у вигляді кристалічних грудок білого кольору.

Згідно з висновками експертів № СЕ-19/104-23/6713-НЗПРАП від 21.02.2023, № СЕ-19/104-23/6727-НЗПРАП від 02.03.2023, № СЕ-19/104-23/7470-НЗПРАП від 06.03.2023, № СЕ-19/104-23/7475-НЗПРАП від 10.03.2023, № СЕ-19/104-23/7476-НЗПРАП від 16.03.2023, речовини у вигляді кристалічних грудок кольору «Белый» масою 0,3324 г, 0,3260 г, 0,3095 г, 0,2055 г, 0,2941 г, 0,3184 г, 0,2462 г, 0,2622 г, 0,3308 г, 0,2742 г, 0,3028 г, 0,3060 г, 0,2878 г, 0,3229 г, 0,2382 г, 0,3058 г, 0,2768 г, 0,2357 г, 0,2590 г, 0,3103 г, 0,3446 г, 0,3367 г, 0,2744 г, 0,3124г, 0,3670 г, 0,2979 г, 0,2589 г, 0,2986 г, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), маса якого складає (відповідно): 0,0890 г. 0,1325 г 0,0840 г, 0,0682 г, 0,1185 г, 0,1085 г, 0,1088 г, 0,0933 г, 0,1080 г, 0,1228 г, 0,0896 г, 0,1413 г, 0,1354 г, 0,1621 г, 0,1166 г, 0,1625 г, 0,1280 г, 0,1195 г, 0,1012 г, 0,1012, 0,1400 г, 0,1499 г, 0,1341 г, 0,1238 г, 0,1596 г, 0,1321 г, 0,1138 г, 0,1367 г.

У період часу з 14:37 годин до 15:14 годин, 20.02.2023 працівниками поліції за участю ОСОБА_4 проведено огляд ділянки місцевості, розташованої навпроти під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , в ході якого у місцях, на які вказала ОСОБА_4 , а саме - четвертій та шостій за рахунком клумбах, споруджених з автомобільних шин, виявлено й вилучено два згортки з полімерного матеріалу чорного кольору, всередині кожного з яких знаходились кристалічні речовини білого кольору.

Згідно з висновками експертів № СЕ-19/104-23/7478-НЗПРАП від 02.03.2023, № СЕ-19/104-23/7479-НЗПРАП від 02.03.2023, речовини у вигляді кристалічних грудок кольору «Белый» масою 0,2970 г, 0,3232 г, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), маса якого складає (відповідно): 0,0574 г, 0,1425 г.

Загальна маса наркотичного засобу - метадону (фенадону), який ОСОБА_4 20.02.2023, будучі особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, незаконно придбала і зберігала з метою збуту, становить 3,5809 г, що відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634), є великими розмірами даного наркотичного засобу.

Таким чином, великий розмір наркотичного засобу - метадону (фенадону), вилученого 20.02.2023 в ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_4 та в ході огляду ділянки місцевості на двох клумбах, розташованих навпроти під`їзду № 4 будинку № 8 по вул. Миколаївське шосе у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, загальна маса якого складає 3,5809 г, спосіб упакування та розфасування (у 30 згортках з полімерного матеріалу), поведінка суб`єкта злочину (28 згортків з наркотичним засобом під час особистого обшуку затриманої ОСОБА_4 безпосередньо було виявлено у правій зовнішній кишені куртки, в яку вона була одягнута, крім того ОСОБА_4 до затримання встигла зробити «закладки» 2 згортків з метадоном (фенадоном) на двох вищевказаних клумбах), у своїй сукупності свідчать про умисел ОСОБА_4 на збут наркотичних засобів, що узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. . 2 ст. 307 КК України: незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 20.02.2023, у ранковий час доби, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленому місці незаконно придбала у невстановленої особи з метою збуту, сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) загальною масою 3,0004 г, що містився у кристалічних речовинах загальною масою 8,8553 г, розфасованих у 30 згортків з полімерного матеріалу, які, незаконно зберігаючи з метою збуту при собі, у правій зовнішній кишені одягненої на ній куртки, приблизно об 11:30 годин 20.02.2023 перенесла у двір будинку № 8 по вул.Миколаївське шосе у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу з метою збуту даного сильнодіючого лікарського засобу без візуального контакту з його покупцями, а саме - шляхом облаштування схованок (так званих «закладок») із вказаними згортками з кристалічними речовинами, які містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) та наркотичний засіб - метадон (фенадон), та після підтвердження внесення безготівкової оплати за замовлену кількість наркотичного засобу - сповіщення покупців про місцезнаходження таких схованок.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 20.02.2023, приблизно об 11:35 годин, з числа наявних при ній 30 згортків, один згорток з кристалічною речовиною масою 0,2970 г, яка містить сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), помістила на шосту з шести клумб, споруджених з автомобільних шин, розташованих навпроти під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , де продовжила незаконно його зберігати з метою його збуту без візуального контакту з його покупцями.

Продовжуючи здійснювати свої протиправні дії, ОСОБА_4 , 20.02.2023, приблизно об 11:40 годин, з числа наявних при ній згортків, один згорток з кристалічною речовиною масою 0,3232 г, яка містить сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), помістила на четверту з шести клумб, споруджених з автомобільних шин, розташованих навпроти під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , де продовжила незаконно його зберігати з метою збуту без візуального контакту з його покупцями.

О 12:44 годин 20.02.2023 працівниками поліції біля під`їзду № 4 будинку № 8 по вул. Миколаївське шосе у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. В ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_4 , у правій зовнішній кишені одягненої на ній куртки виявлено й вилучено 28 згортків з полімерного матеріалу чорного кольору, всередині кожного з яких знаходились речовини у вигляді кристалічних грудок білого кольору.

Згідно з висновками експертів № СЕ-19/104-23/7469-НЗПРАП від 06.03.2023, № СЕ-19/104-23/6727-НЗПРАП від 02.03.2023, № СЕ-19/104-23/7470-НЗПРАП від 06.03.2023, № СЕ-19/104-23/7475-НЗПРАП від 10.03.2023, № СЕ-19/104-23/7476-НЗПРАП від 16.03.2023, речовини у вигляді кристалічних грудок кольору «Белый», масою: 0,3324 г, 0,3260 г, 0,3095 г, 0,2055 г, 0,2941 г, 0,3184 г, 0,2462 г, 0,2622 г, 0,3308 г, 0,2742 г, 0,3028 г, 0,3060 г, 0,2878 г, 0,3229 г, 0,2382 г, 0,3058 г, 0,2768 г, 0,2357 г, 0,2590 г, 0,3103 г, 0,3446 г, 0,3367 г, 0,2744 г, 0,3124г, 0,3670 г, 0,2979 г, 0,2589 г, 0,2986 г, містять дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами, маса якого складає (відповідно): 0,1739 г, 0,1180 г, 0,1651 г, 0,0914 г, 0,1071 г, 0,1376 г, 0,0790 г, 0,1098 г, 0,1540 г,0,0671 г, 0,1352 г, 0,0626 г, 0,0627 г, 0,0581 г, 0,0463 г, 0,0522 г, 0,0574 г, 0,0445 г, 0,0702 г, 0,1426 г, 0,1206 г, 0,1499 г, 0,1341 г, 0,1238 г, 0,1178 г, 0,0954 г, 0,0657 г, 0,0767 г.

У період часу з 14:37 годин до 15:14 годин, 20.02.2023 працівниками поліції за участю ОСОБА_4 проведено огляд ділянки місцевості, розташованої навпроти під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , в ході якого у місцях, на які вказала ОСОБА_4 , а саме - четвертій та шостій за рахунком клумбах, споруджених з автомобільних шин, виявлено й вилучено два згортки з полімерного матеріалу чорного кольору, всередині кожного з яких знаходились кристалічні речовини білого кольору.

Згідно з висновками експертів № СЕ-19/104-23/7478-НЗПРАП від 02.03.2023, № СЕ-19/104-23/7479-НЗПРАП від 02.03.2023, речовини у вигляді кристалічних грудок кольору «Белый» масою 0,2970 г, 0,3232 г, містять дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами, маса якого складає (відповідно) 0,1022 г, 0,0794 г.

Загальна маса сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), який ОСОБА_4 20.02.2023, незаконно придбала і зберігала з метою збуту, складає 3,0004 г.

Таким чином, спосіб упакування та розфасування вказаного сильнодіючого лікарського засобу (у 30 згортках з полімерного матеріалу), поведінка суб`єкта злочину (28 згортків з речовинами, які містять дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) під час особистого обшуку затриманої ОСОБА_4 безпосередньо було виявлено у правій зовнішній кишені куртки, в яку вона була одягнута, крім того ОСОБА_4 до затримання встигла зробити «закладки» 2 згортків з даними речовинами на двох вищевказаних клумбах), у своїй сукупності свідчать про умисел ОСОБА_4 на збут сильнодіючих лікарських засобів, що узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України: незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, вчинені без спеціального на те дозволу.

2. Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що під час судового розгляду між прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинувачена ОСОБА_4 , з другої сторони, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України.

У цій угоді зазначено істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про можливість її укладення, а саме:

1)беззастережне визнання винуватості, а саме: обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах та незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, вчинені без спеціального на те дозволу;

2)щире каяття обвинуваченої та наявність на утриманні неповнолітніх дітей;

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким та нетяжким злочинами, особу обвинуваченої, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття обвинуваченої та наявність на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей. Враховуючи наявність обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, а саме: рецидив злочинів; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

З урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_4 не спричинила жодній фізичній, юридичній особі або державі будь-якої шкоди. Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 321 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2022 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

3. Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час судового засідання у кримінальному провадженні №0000387 від 24 лютого 2023 відносно ОСОБА_4 прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з ОСОБА_4 , зазначивши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність укладення, належність цих кримінальних правопорушень до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також про існування достатніх фактичних даних для визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Під час розгляду угоди обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, їй зрозумілий, вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах та незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, вчинені без спеціального на те дозволу, визнала повністю та підтвердила фактичні обставини інкримінованих їй правопорушень, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 повідомила, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Адвокат ОСОБА_5 - захисник обвинуваченої ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену з його підзахисною угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

4. Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченою своєї вини в інкримінованих їй органом досудового розслідування злочинів (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчинених нею діянь, підтвердженням нею фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 2 статті 473 КПК України про обмеження права прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд виходить з їх класифікації, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченою вчинено тяжкий та нетяжкий злочин.

За приписами ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначено, що якщо суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням обвинуваченою своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України і обвинувачена винна у їх вчиненні, так як вона своїми умисними діями, здійснила незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах та незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, вчинені без спеціального на те дозволу.

5. Призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, яке передбачене в угоді про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття та наявність на утриманні неповнолітніх дітей.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, рецидив злочинів; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Обвинувачена ОСОБА_4 не спричинила жодній фізичній, юридичній особі або державі будь-якої шкоди.

Суд враховує зміст ст. 50 КК України, в якій зазначено, що питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Суд бере до уваги щире прагнення обвинуваченої змінити свій спосіб життя, що беззаперечно відповідає інтересам суспільства.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 раніше була засуджена 13.12.2022 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 2 роки (судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку).

Таким чином, злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнається винною згідно даного вироку суду, вчинені в період іспитового строку, визначеного вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно роз`яснень, викладених в п.п. 10, 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (ст.ст. 75, 104 КК) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі. У разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Оскільки злочини вчинені обвинуваченою в період іспитового строку, визначеного вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2022 року, суд призначає ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком суду, невідбутої частини покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2022 року.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченою) вид та міра покарання за вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченої, та таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Тому, при призначенні покарання обвинуваченій за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України суд враховує особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, раніше засуджена: 13.12.2022 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 2 роки. Наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 - щире каяття у скоєному і беззастережне визнання нею винуватості, та вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 321 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2022 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочинів від 20.02.2023, обвинувачена затримана 20.02.2023.

У судовому засіданні обвинувачена, підтвердила, що фактично затримана 20.02.2023 і з того часу перебуває під вартою.

Ураховуючи наведене, початок строку відбування покарання обвинуваченою суд обчислює з 20.02.2023, зарахувавши відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

6. Запобіжний захід.

Прокурор просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку в тому числі зазначає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, який має застосовуватись до обвинуваченої до набрання вироком законної сили, суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обвинувачена згідно даного вироку визнана винною у вчиненні злочинів, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, їй призначено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, яке підлягає реальному виконанню.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 166/313/17, від 13.08.2020 у справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 у справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ураховуючи дані про особу обвинуваченої, а також ту обставину, що вона згідно даного вироку визнається винною у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочину, суд приходить до висновку щодо доведеності ризиків, зокрема ризику переховування обвинуваченої через тиск тягаря можливого відбування покарання, а також ризику вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень, та неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Також суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченої.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинуваченої залишити обраний раніше, а саме тримання під вартою.

7. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

8. Процесуальні витрати.

Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 9439 грн., пов`язані з проведенням судових експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

9. Вирішення долі речових доказів.

Питання про долю речових доказів і документів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України з урахуванням позиції учасників судового провадження, керуючись при цьому таким.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень прокурора та було визнано обвинуваченою ОСОБА_4 , в пам`яті мобільного телефону марки «Tecno Spark 8c», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , який був вилучений у неї, виявлено інформацію про протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Таким чином, вказаний телефон відповідає критеріям, визначеним п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Судом у судовому засіданні 07.09.2023 було роз`яснено ОСОБА_4 та її захиснику, що у разі, якщо вказаний телефон є власністю іншої особи, яка не знала і не могла знати про його незаконне використання, то сторона захисту не позбавлена права надати суду докази перебування телефону у власності іншої особи, а у разі необхідності - заявити клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання суду вказаних доказів.

Після вказаних роз`яснень ОСОБА_4 та її захисник, кожний окремо, зазначили, що вказані докази в них відсутні та вони не будуть заявляти клопотання про відкладення розгляду справи. ОСОБА_4 надала суду пояснення, згідно якого мобільний телефон марки «Tecno Spark 8c» був знаряддям злочину та вона не заперечує проти його конфіскації.

Ураховуючи наведене, суд на підставі ст. 96-1 КК України застосовує відносно вказаного телефону спеціальну конфіскацію.

Оскільки з наданих матеріалів та пояснень учасників судового провадження судом не встановлено, що вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 311 грн. 10 коп. відповідають критеріям, визначеним ч. 1 ст. 96-2 КК України, суд конфіскує вказане майно в дохід держави в порядку санкції ч. 2 ст. 307 КК України.

10. Інші питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КПК України за наявності в обвинуваченого неповнолітніх дітей, які залишилися без нагляду, непрацездатних батьків, баби, діда, прабаби, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і залишилися без нагляду, суд зобов`язаний одночасно з ухваленням вироку порушити окремою ухвалою питання перед службою в справах дітей або відповідним органом опіки та піклування, органом соціального захисту населення про необхідність влаштування цих неповнолітніх, непрацездатних або встановлення над ними опіки чи піклування.

Як встановлено в судовому засіданні на утриманні обвинуваченої перебували четверо малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно листа служби у справах дітей виконкому Центрально - Міської районної у місті ради від 24.03.2023р. Малолітні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 тимчасово влаштовані в сім`ю гр. ОСОБА_10 , який є рідним дідом дітей, до вирішення питання подальшого їх влаштування під опіку. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 має батька та перебуває під його опікою.

Таким чином підстави для реагування в порядку ч. 1 ст. 378 КПК України відсутні.

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 63, 65, 66, 67, 70, 71, 321 ч. 1, 307 ч. 2 Кримінального кодексу України, статтями 349, 369-376, 395, 474, 475, 532 Кримінального процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.09.2023 року, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 321 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2022 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 20.02.2023 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою (строк попереднього ув`язнення) з 20.02.2023 року, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в загальному розмірі 9439 грн. (дев`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять гривень).

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21.02.2023 року на наступне майно: грошові кошти в сумі 311 грн. 10 коп та мобільний телефон марки «Tecno Spark 8c», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з двома sim-картами: з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

На підставі ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного телефону «Tecno Spark 8c», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , в пам`яті якого виявлено інформацію про протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, примусово безоплатно вилучивши вказане майно у власність держави.

Речові докази, а саме: грошові кошти в сумі 311 грн. 10 коп. - конфіскувати в дохід держави.

Речові докази, а саме: 30 згортків з полімерного матеріалу, у вигляді кристалічних грудок білого кольору, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами - дифенгідрамін (димедрол); сім-картки з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмежень, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1