Справа № 643/8667/23
Провадження № 1-кс/643/1111/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань вказаного суду скаргу захисника ОСОБА_3 на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Захисником ОСОБА_3 28.08.2023 подано скаргу на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 . Подання скарги вказаний захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи затриманим ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області о 20:00 26.08.2023, незаконно утримується в ІТТ №1 ГУНП в Харківській області, оскільки останньому письмове повідомлення про підозру у строки, передбачені ст.278 КПК України, не вручене. На думку зазначеного захисника приписи ч.7 ст.615 КПК України у даному випадку не застосовується у зв`язку з відсутністю гіпотези цієї правової норми. З огляду на викладене, захисник, зазначаючи про бездіяльність слідчого, прокурора та службових осіб ІТТ №1 ГУНП в Харківській області, прохав негайно звільнити ОСОБА_4 з під варти.

Провадження за даною скаргою відкрито 28.08.2023, проте судове засідання, призначене на 15:00 того ж дня не відбулося через недоставку ІТТ №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , якого станом на вказані час та дату конвойовано до Жовтневого районного суду міста Харкова для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судове засідання призначене на 15:00 29.08.2023 не відбулося через неявку підозрюваного, який станом на цю дату під вартою вже не утримувався.

Захисником ОСОБА_3 30.08.2023 подано уточнену скаргу на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 . Свої доводи захисник обґрунтовував тим, що о 16:20 28.08.2023 слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. З огляду на викладе, захисник, посилаючись на загальні засади здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав учасників кримінального провадження, прохав визнати незаконним утримання підозрюваного у місцях несвободи з 20:01 27.08.2023 по 16:20 28.08.2023.

У судовому засіданні, яке призначалося на 14:50 30.08.2023, захисник подану уточнену скаргу підтримав, наполягав на її задоволення з підстав, викладених у ній.

Підозрюваний також підтримав скаргу свого захисника, зазначав, що через усну вказівку співробітників поліції був вимушений залишатися поряд із ними з 20:00 26.08.2023.

Слідчий проти задоволенні скарги заперечувала, зазначала, що ОСОБА_4 затримано о 12:59 27.08.2023, а з 20:00 26.08.2023 останній перебував поряд зі співробітниками поліції добровільно. У випадку повідомлення ОСОБА_4 про підозру застосовувалася спеціальна норма, передбачена ч.7 ст.615 КПК України, зокрема - через знаходження Харківської територіальної громади у спеціальній воєнній зоні, численні повітряні тривоги, тощо. У судовому засіданні надала повний текст ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 28.08.2023 про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, проти її задоволення заперечував.

Дослідивши доводи скарги та уточненої скарги, додані до неї копії документів на її обґрунтування, матеріали кримінального провадження №0000818 від 27.08.2023, вислухавши захисника, підозрюваного та слідчого, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи . Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З ч.ч. 1 та 2 ст.206 КПК України вбачається, що здійснення судового контролю за законністю затримання осіб здійснює не будь-який слідчий суддя, а слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою. Станом на 30.08.2023 ОСОБА_4 на території Салтівського району міста Харкова у будь-якому місці несвободи не утримувався. З огляду на це, слідчий суддя Московського районного суду міста Харкова не має компетенції вирішувати щодо нього питання, передбачені ч.ч.1-5 ст.206 КПК України. Доводи захисника про необхідність здійснення слідчим суддею Московського районного суду міста Харкова діяльності з захисту прав осіб, передбаченої загальними кримінальними процесуальними нормами про повноваження слідчого судді, до уваги не беруться через регулювання цих правовідносин спеціальною нормою, передбаченою ст.206 КПК України, що має вищу юридичну силу.

З комплексного аналізу приписів ст.206 КПК України вбачається, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу про незаконне затримання особи та її утримання у місці несвободи. може постановити ухвали про звільнення особи чи про відмову у задоволенні відповідної скарги. У випадку вирішення такого питання щодо ОСОБА_4 відсутній предмет судового розгляду. При цьому, на переконання слідчого судді, постановлення слідчим суддею ухвали про визнання незаконним утримання особи у місцях несвободи кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

При цьому, з наданої слідчим ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 28.08.2023 про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вбачається, що цим слідчим суддею на виконання приписів, передбачених ч.4 ст.206 КПК України, вже розглянуто питання про законність затримання зазначеного підозрюваного, та доводи захисника з цього питання визнано необґрунтованими. Слідчий суддя не погоджується з доводами захисника про ненабрання вказаної ухвалою від 28.08.2023 законної сили, оскільки у цій частині вона не оскаржується. Не погоджується слідчий суддя і з доводами захисника про відсутність інституту преюдиції у кримінальному процесі, оскільки практика Європейського суду з прав людини, з огляду на вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», повинна застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, у рішеннях від 06.09.2005 у справі «Салов проти України», від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їх рішення не підлягало сумніву. При цьому переоцінка встановлених судами обставин нівелює правове значення судового рішення та створює можливості для прийняття судами діаметрально протилежних судових актів з одних і тих самих питань, що не лише негативно відображається на якості правосуддя, а й суперечить сутності правової держави.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо обов`язковості судових рішень, суд бере до уваги ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 28.08.2023, якою встановлено відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_4 процедур, передбачених ст.206 КПК України.

З огляду на викладене, питання щодо дійсного часу затримання ОСОБА_4 , наявності у діях сторони обвинувачення порушень ст.278 КПК України, а також підстав для застосування положень ч.7 ст.615 КПК України, а також про бездіяльність слідчого, прокурора та адміністрації місця несвободи слідчим суддею не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 306,376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_3 на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1