279/5494/23
1-кс/279/1395/23

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 24.08.2023 року о 00:37годин до чергової частини Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , про те що в під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_1 , між 3 та 4 поверхами під`їзду з хуліганських спонукань військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кинув предмет схожий на бойову гранату РГД5.
24.08.2023року у період часу з 03:17 год. по 04:30 год. проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено:
- металеві уламки, спусковий важіль з маркуванням УЗРГМ-1-17 22, предмет циліндричної форми що нагадує підривач та ударний механізм УЗРГМ упаковані у спец пакет №1007257;
- змив на марлевий тампон з спускового важеля упакований у паперовий конверт
- змив на марлевий тампон з кіптяви у місці вибуху упакований у паперовий конверт
Вилучені речі містять на собі слідову інформацію й можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вказані об`єкти можуть бути використані як доказ в скоєнні вказаного злочину.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому вказаним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Метою арешту майна є збереження речових доказів, що відповідає критеріям зазначених у п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що речі вилучені в ході огляду місця події сходинкового майданчику третього поверху, під`їзду №1, будинку АДРЕСА_1 а саме: металеві уламки, спусковий важіль з маркуванням УЗРГМ-1-17 22, предмет циліндричної форми що нагадує підривач та ударний механізм УЗРГМ, що упаковані у спец пакет №1007257; змив на марлевий тампон з спускового важеля упакований у паперовий конверт; змив на марлевий тампон з кіптяви у місці вибуху упакований у паперовий конверт, є речовими доказами у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та у випадку не накладення на них арешту можуть бути знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, експертного дослідження та збереження вищевказаного майна, яке зберегло на собі сліди злочину, слідчий просить накласти арешт на металеві уламки, спусковий важіль з маркуванням УЗРГМ-1-17 22, предмет циліндричної форми, що нагадує підривач та ударний механізм УЗРГМ; змив на марлевий тампон з спускового важеля; змив на марлевий тампон з кіптяви у місці вибуху.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено 24.08.2023 року та постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його
приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя встановив, що лише частина майна, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Змиви, які зафіксовані, як матеріальні об`єкти створені безпосередньо органом слідства, вони не належать іншій фізичній чи юридичній особі, яка, в разі не накладення на них арешту, може заявити про свої права та таке майно. Не містить клопотання і обґрунтування того, що існують ризики зникнення або знищення таких об`єктів, які створені органом досудового розслідування та перебувають у його володінні.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, покладають на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на металеві уламки, спусковий важіль з маркуванням УЗРГМ-1-17 22, предмет циліндричної форми, що нагадує підривач та ударний механізм УЗРГМ.
В накладенні арешту на змив на марлевий тампон з спускового важеля; змив на марлевий тампон з кіптяви у місці вибуху відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1