Справа № 201/6017/23
Провадження 1-кс/201/2241/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Чаплинський гранітний кар`єр» про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Чаплинський гранітний кар`єр» ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000898, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2015 року, у якому просить скасувати у повному обсязі заборону, накладену ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2015 року у справі № 201/18069/15-к, провадження № 1кс/201/10413/2015, Державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: комплексу, розташованого на АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2015 року по справі № 201/18069/15-к, в межах кримінального провадження № 0000898, відкритого СВ СУ прокуратури Дніпропетровській області, було задоволено клопотання прокуратури та заборонено Державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: комплексу, розташованого на АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 . Представник заявника зазначив, що ТОВ «ЧГК» є законним власником нерухомості за обома вищевказаними адресами. Також представник заявник додав, що 05.08.2016 року кримінальне провадження № 0000898 було закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, відтак будь-які умови, передбачені чинними нормами КПК, застосування вищезазначеного арешту відсутні. Також зазначив, що викладене, зокрема, підтверджується ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2016 року по справі № 201/11611/16-к, якою був скасований інший аналогічний арешт майна, накладений в межах названої кримінальної справи, на підставі закриття цього кримінального провадження. Існування на сьогоднішній день вищезазначеного арешту нерухомості, має негативні наслідки для її власника ТОВ «Чаплинський гранітний кар`єр», який наразі безпідставно позбавлений законних прав щодо володіння та розпорядження своїм майном на невизначений період часу, що у свою чергу значною мірою також перешкоджає здійсненню його господарської діяльності.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання про скасування арешту без його участі, зазначив, що клопотання підтримує, просить задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі, зазначив, що проти задоволення клопотання не заперечує, а також надав до суду постанову про закриття кримінального провадження № 0000898, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2015 року, за ознаками кримінального пправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч.2 ст.388 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження № 0000898, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2015 року, слідчий суддя встановив таке.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебували матеріали кримінального провадження № 0000898, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч.2 ст.388 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року заборонено Державним реєстраторам Державної реєстраційної служби України здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: комплексу, розташованого на АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -02 перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Чаплинський гранітний кар`єр», відповідно до договору купівлі-продажу квартири серія та номер:2492, виданий 02.10.2015, видавник: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу; комплекс «Дільниця навантаження пісків», розташований по вул. Привокзальній, 1б у м. Вільногірську Дніпропетровської області перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Чаплинський гранітний кар`єр», відповідно до договору купівлі-продажу квартири серія та номер:2497, виданий 02.10.2015, видавник: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_5 від 30.03.2017 року кримінальне провадження № 0000898, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч.2 ст.388 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду скасування арешту майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частина 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі N 727/2878/19 (провадження N 14-516цс19).

Так, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду: частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року (справа N 727/2878/19), обставини встановлені в ході розгляду клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Як було зазначено вище, згідно матеріалів клопотання кримінальне провадження № 0000898, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч.2 ст.388 КК України, закрито постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_5 від 30.03.2017 року у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. слідчого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також відповідно до частини 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Таким чином, у разі закриття кримінального провадження законодавець поклав обов`язок на прокурора вирішення питання про скасування арешту майна.

До того ж, в силу норм ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом.

Разом з тим, постанова про закриття вказаного вище кримінального провадження була винесена саме прокурором, який наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

При цьому даних про те, що майно вилучене у заявника було визнано таким, що підлягає спеціальній конфіскації, що унеможливлює прокурора скасувати арешт, у справі не має.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, КПК України передбачає та регулює повноваження слідчого судді лише щодо стадії досудового розслідування, а не до початку такої стадії та не після її завершення.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Таким чином, наведені вище обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст.3, 26, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Чаплинський гранітний кар`єр» про скасування арешту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1