Справа №592/8046/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/715/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про застосування амністії
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2022 року, якою відмовлено у клопотанні ОСОБА_6 про застосування ЗУ «Про амністію», -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про застосування Закону України «Про амністію».

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2022 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 було відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що клопотання засудженого не належить до територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми. Натомість таке клопотання може бути подане і розглянуто судом, який ухвалив вирок або до судом за місцем відбування покарання, тобто знаходження відповідної колонії.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути оскаржувану ухвалу, скасувати та застосувати до нього Закон України «Про амністію».

В обгрунтування апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_6 вказує, що у нього є вісі підстави просити суд застосувати до нього Закон України «Про амністію», оскільки він є інвалідом ІІ групи з дитинства, вину у вчиненні злочину визнав повністю та щиро розкаюється. Зазначає, що вищевказаний закон стосується всіх хто відбуває свій срок покарання у місцях позбавлення волі.

До початку апеляційного розгляду, всі учасники апеляційного провадження засуджений ОСОБА_6 , та прокурор, які є належним чином повідомленими про дату і час розгляду апеляційної скарги засудженого на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2022 року, якою відмовлено у клопотанні ОСОБА_6 про застосування ЗУ «Про амністію» подали до апеляційного суду клопотання про розгляд вказаної апеляційної скарги без їх участі.

Враховуючи, що явка учасників, в даному випадку, не є обов`язковою, тому колегія суддів вважає за можливе за таких обставин розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2022 року, якою відмовлено у клопотанні ОСОБА_6 про застосування ЗУ «Про амністію» без участі сторін, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, вивчивши матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ст. ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

За правилами ст. 537 КПК України питання, які вирішуються судом під час виконання вироків розглядаються за правилами ст. 539 КПК України.

Стаття 539 КПК України передбачає порядок вирішення питання, які виникають під час та після виконання вироку, які вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 131, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 133 частини першої статті 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 24.05.2022 вироком Недригайлівського районного суду Сумської області за ст. 126-1, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 16.12.2020 у виді позбавлення волі і остаточно призначено три роки два місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку 24.05.2022.

Вирок набрав законної сили 24.06.2022.

Тимчасово перебуваючи у державній установі «Сумський слідчий ізолятор» засуджений подав клопотання про звільнення від покарання за амністією, тобто клопотання у порядку виконання вироку.

З повідомлення державної установи «Сумський слідчий ізолятор» вбачається, що ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 04.08.2022 засуджений тимчасово на час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження залишено в державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав. На питання прокурора повідомив, що йому визначена до відбування покарання колонія №100.

Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За правилами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КВК України, засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення.

Зважаючи на те, що засуджений на даний час тимчасово знаходиться в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», яка не є місцем відбування покарання засудженею і, відповідно ст. 11, 18 і 89 КВК, не виконує функції виправної колонії, а Ковпаківський районний суд м. Суми не є судом, в межах якого ОСОБА_6 відбуває покарання, то клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію» повинно розглядатись за місцем знаходження суду, який ухвалив вирок або до суду за місцем відбування покарання.

З огляду тільки на ці обставини, у суду першої інстанції відсутні підстави для розгляду клопотання ОСОБА_6 , а тому всі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки вказане вище клопотання засудженого не підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2022 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до нього положень Закону України «Про амністію» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4