Ухвала

про залишення скарги без руху

20 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 190/1433/21

провадження № 51-5373 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року щодо нього,

встановив:

Вироком Дніпропетровського обласного суду від 14 листопада 2000 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 16 січня 2001 року, ОСОБА_4 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених пунктами «б», «г», «з» ст. 93, ч. 2 ст. 17, пунктами «б», «г», «з» ст. 93, ч. 1 ст. 145 Кримінального кодексу України 1960 року, до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд вироку суду щодо нього на підставі п. 1 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) за виключними обставинами.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року, залишеною без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року, заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 листопада 2000 року за виключними обставинами залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Проте вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, засуджений ОСОБА_4 , з огляду на те, що подана ним заява до суду першої інстанції була мотивована тим, що рішенням Конституційного Суду України встановлено незаконність і неконституційність такого покарання як довічне позбавлення волі, у касаційні скарзі вказує лише на ненадання судом апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження для ознайомлення та ненадання технічного звукозапису судового засідання у суді першої інстанції, при цьому не наводить жодних доводів про те, яким чином зазначене перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, згідно зі статтею 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Так,засуджений ОСОБА_4 , заявляючи до суду касаційної інстанції вимогу про скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції (що відповідає вищезазначеним положенням), серед іншого, просить зобов`язати Дніпровський апеляційний суд, згідно положень ч. 2 ст. 425 КПК, надати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження.

Однак, заявляючи до суду касаційної інстанції таку вимогу, засуджений ОСОБА_4 не вказує, яким нормами КПК він керується, з огляду на положення ст. 436 КПК, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3