Єдиний унікальний № 500/5766/17
Провадження № 1-кп/946/67/23
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

20 вересня 2023 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

провівши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000385 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ізмаїл, Одеської області, росіянин, неодружений, з середньою освітою, не працюючий, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, -

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, в якому посилається на те, що обвинувачений скоїв тяжкі злочини, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює та не має міцних соціальних зв`язків, раніше був оголошений в розшук.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні залишили вирішення клопотання на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (51 рік, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не має постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинувачуваного.

Суд погоджується з тим, що відомості про те, що ОСОБА_4 раніше був неодноразово судимий, знаходився в розшуку як відомості, що характеризують особу обвинуваченого та підтверджувати наявність ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення або можливість іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню. Тому суд вважає, що прокурором доведене існування ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого.

Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, на даний час є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховатися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше він порушив свої процесуальні обов`язки, переховувався від суду, був оголошений у розшук.

Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час є виправданим заходом, оскільки вказані обставини чітко вказують на те, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити вчиняти нові злочини, порушуючи права інших осіб, може переховуватися від суду, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.

З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком, що не перевищує 60 діб - до 19 листопада 2023 року.

З урахуванням того, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосувались у цьому кримінальному провадженні інші запобіжні заходи, суд вважає доцільним визначати йому розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_4 обвинувачується, суд вважає за доцільним визначити йому заставу у сумі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі по 77670грн (30 х 2589грн), з покладанням обов`язків, передбачених п. 2 - 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 370 - 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження на строк до 19 листопада 2023 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 77670 (сімдесят сім тисяч шістсот сімдесят) гривень (30 х 2589грн = 77670грн). Обвинувачений або застовадавець мають право у будь - який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави. У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора; 2) не відлучатися за межі міста Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області без дозволу суду або прокурора; 3) повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання строком до 19 листопада 2023 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який тримається під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_10 , а також направити для виконання до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1