Справа № 203/3818/23
Провадження № 1-кс/0203/3395/2023
УХВАЛА

17 липня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на дії слідчого,

встановив:

13 липня 2023 року адвокат ОСОБА_2 (далі скаржник, заявник) звернулась в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на дії слідчого, в якій заявник просить суд:

- визнати незаконними дії старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 по врученню ОСОБА_3 складеного прокурором повідомлення про підозру від 18.06.2023 року у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України;

- визнати незаконними дії старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 по внесенню виправлень в повідомлення про підозру від 18.06.2023 року у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України та нашарування часу її вручення;

- визнати ОСОБА_3 таким, що не набув статусу підозрюваного за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 13.07.2023 року, судову справу № 203/3818/23, провадження № 1-кс/0203/3395/2023, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 14.07.2023 року.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по скарзі, з огляду на таке.

Згідно із статтею 24 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, зазначені у ст. 26 КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Водночас, як видно зі скарги заявник не зазначає жодну з процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний був вчинити у визначений цим Кодексом строк та не просить, зокрема скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, а оскаржує дії слідчого по врученню повідомлення про підозру, внесення виправлень в повідомлення про підозру та визнання ОСОБА_3 таким, що не набув статусу підозрюваного.

Проте дії по врученню повідомлення про підозру, внесення виправлень в повідомлення про підозру, а також визнання підозрюваного таким, що не набув статусу підозрюваного не передбачено ст. 303 КПК України.

Зазначене свідчить, що вимоги скаржника про визнання незаконними дії старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 по врученню ОСОБА_3 складеного прокурором повідомлення про підозру від 18.06.2023 року у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України; визнання незаконними дії старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 по внесенню виправлень в повідомлення про підозру від 18.06.2023 року у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України та нашарування часу її вручення та як наслідок визнання ОСОБА_3 таким, що не набув статусу підозрюваного за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року не може бути предметом оскарження в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене, вимоги скаржника, не можуть бути предметом оскарження в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

Водночас у разі не згоди з повідомленням про підозру заявник має право оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру, що передбачено п. 10 ст. 303 КПК України після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Тому суд доходить висновку про те, що станом на 13.07.2023 року звернення до суду з вимогами про оскарження дій слідчого є передчасним, оскільки 18.06.2023 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на дії слідчого в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 304, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ухвалиВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на дії слідчого.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1