Номер провадження: 11-кп/813/848/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.05.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Малиновського районного суду міста Одеси від 22 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мардарівка, Подільського р-ну, Одеської обл., громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Постановлено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 не обирався.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 5732 грн. 63 коп.

Вирішено питання речових доказів та арешту майна.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наспутних обставин.

Так, ОСОБА_7 16 квітня 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, який взагалі не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами та відповідно не мав його при собі, в порушення вимог п/п «а» п. 2.1. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001) далі Правила, шо зобов`язують водія:

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії», приступив до керування автомобіля «BMW» р/н НОМЕР_1 (Реєстрація республіки Польща).

У подальшому, в зазначений день, о 03.38 годині водій ОСОБА_7 грубо порушуючи пункти: 1.5., 2.3. «б»; 12.1., 12.4, 12.9 (б), зазначених Правил, які зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

п. 12.9. «Водію забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7., на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту її" пункту 30.3 цих Правил.

Здійснював керування зазначеним, технічно справним, легковим автомобілем, з ввімкнутим ближнім освітленням передніх фар, у темну пору доби, при достатній видимості, здійснював рух по освітленій вуличними ліхтарями ділянці, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини по середній смузі руху проїзної частини вулиці Святослава Ріхтера в Малиновському районі м. Одеса, на якій організований двосторонній рух і проїзна частина має по три смуги руху у протилежних напрямках, які поділені розділовою смугою, з боку площі Дерев`янка у напрямку вул. Спартаківська, з мінімальною швидкістю 65,6-68,8 км/г, був неуважним, обрав швидкість руху керованого автомобіля, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку, і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував.

Наближаючись до розташованого праворуч будинку №2 В по вул. Святослава Ріхтера, здійснюючи подальший рух, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, та маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, ОСОБА_7 відволікся від керування, не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу, гарантоване не забезпечив рух керованого автомобіля в межах своєї смуги руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу, в результаті чого допустив неконтрольований виїзд свого транспортного засобу за межі проїзної частини на розділову смугу, зліва за ходом руху, де скоїв наїзд правим боком автомобіля на опору рекламного щита, який на ній розташований.

Внаслідок ДТП пасажир даного транспортного засобу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді:

- закрита черепно-мозкова травма: садно лобової ділянки справа, лінійний перелом кісток склепіння та основи черепа, крововилив під м`яку мозкову оболонку (в проекції полюсів лобових та обох поверхонь потиличних часток великого мозку), забої головного мозку (лобових та потиличних часток великого мозку);

-закрита травма грудей: забої легенів (передніх поверхонь);

-закрита травма таза: повний вивих правого крижово-клубного зчленування у вигляді розриву його зв`язкового апатару, зміщень поверхонь клубових і крижових кісток, з розривами зовнішніх і внутрішніх клубових вен, їх однойменних артерій та інших навколишніх судин, нервових волокон; багатоосколковий перелом верхньої гілки лівої лобкової кістки, зі зміщенням уламків; крововилив у черевну порожнину, які у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті з`явився шок.

Допущенні водієм ОСОБА_7 порушення вимог 1.5., 2.3. б); 12.1., 12.4, 12.9. (б), «Правила дорожнього руху» України, знаходяться в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 .

Не погодившись з вироком суду першої інстанції захисник подала на нього апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин вичиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного йому покарання та призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, у виді 3 років позбавлення волі без права позбавлення керувати транспортними засобами, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладенням на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як зазначає апелянт, обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вчинив необережне кримінальне правопорушення, сам отримав тяжкі травми голови.

Крім того, на протязі всього розгляду кримінального провадження в суді обвинувачений ОСОБА_7 перебував на волі та відповідально виконував свої процесуальні обов`язки.

Зважаючи на викладене, на переконання апелянта, ОСОБА_7 можна виправити без ізоляції від суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Потерпіла ОСОБА_11 надіслала до суду заяву про розгляд апеляційного провадження без її участі, рішення суду першої інстанції просила залишити без змін.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах і кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, ніким не оскаржується.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, вину у вчиненому, визнав та розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наслідком вчинення якого стала смерть людини, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного, легального джерела прибутку, не одружений.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відніс його щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та мотивовано, в тому числі з урахування позиції потерпілої щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 суворого покарання, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, у мінімальному розмірі визначеному частиною санкцією статі, без позбавлення права керування транспортними засобами, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Всі інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі суду під час розгляду кримінального провадження та цілком враховані судом при призначенні обвинуваченому покарання.

Інших обставин, ніж ті з урахуванням яких суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, до апеляційного суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, за відсутності обставин, зазначених в ст. 75 КК України, апеляційний суд, вважає необґрунтованими та безпідставними доводи апеляційної скарги захисника, щодо застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вимог ст. 75 КК України та призначення йому основного покарання із звільненням обвинуваченого від його відбування з випробуванням з іспитовим строком.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Малиновського районного суду міста Одеси від 22 грудня 2022 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14