Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7443/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 серпня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобово) строком до 01.10.2023 включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вважає, що підозра є необґрунтованою, оскільки грунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування, а затримання ОСОБА_8 незаконним, оскільки відомості до ЄРДР внесені 06.07.2023, а затриманий ОСОБА_8 31.07.2023 року безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення. Посилається на те, що на даний час проведено негласні слідчі дії, допитано свідків та потерпілого, вилучено речі, тому підозрюваний не може знищити чи переховувати речові докази або впливати на потерпілого чи свідків, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказує, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, дружину, дитину, є військовослужбовцем, мобілізований 03.03.2022 та не притягувався до будь-якої відповідальності, дружина підозрюваного не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка має вади здоров`я, тому обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавляє можливості ОСОБА_8 забезпечувати свою сім`ю.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Зазначає, що наразі існують ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України. Звертає увагу, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, у зв'язку з чим останній може переховуватись від органу досудового розслідування або суду. Також може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які органом досудового розслідування не вилучено, оскільки вчинення кримінального правопорушення супроводжувалось залученням значної кількості осіб та засобів маскування. Вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження для зміни/відмови від показів останніх, а також може вчиняти спроби спілкування з іншими особами, та повідомляти про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі невідомо. Зазначає про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000345 від 06 липня 2023 року.

Органом досудового розслідування встановлено, що у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 28.06.2023 року, у ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого та не існуючого боргового зобов`язання, виник злочинний умисел направлений на вимогу передачі йому грошових коштів ОСОБА_9 , поєднаний з погрозою насильства над останнім.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та керуючись злочинним, умислом направленим на вимагання грошових коштів, 28.06.2023 року близько 21 год. 55 хв., зустрівшись з ОСОБА_9 поблизу магазину «Продукти» по вулиці Новогоголівській, 23 в м. Житомирі, в усній формі рішучим тоном висловив вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 3000 гривень, та наголосив на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання ним цієї вимоги.

У подальшому, ОСОБА_8 , не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_9 , використовуючи власний абонентський номер НОМЕР_1 у період з 29.06.2023 року по 23.07.2023 року систематично телефонував потерпілому ОСОБА_9 на абонентський номер НОМЕР_2 , та у ході телефонних розмов продовжував вимагати в останнього грошові кошти та висловлювати погрози застосування насильства над потерпілим.

29.06.2023 року, 01.07.2023 року, 19.07.2023 року, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 , реалізуючи свої злочинні дії, направлені на вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 за неіснуючий борг, переслідуючи потерпілого зустрічався з останнім, та у ході зустрічей ОСОБА_9 , перебуваючи під психологічним тиском, реально сприймаючи попередні погрози ОСОБА_8 щодо застосування насильства над ним, передавав останньому власні грошові кошти в сумах: 1000, 1500 та 3000 гривень, відповідно, а також продукти харчування та цигарки.

ОСОБА_8 27 липня 2023 року близько 20 год., не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_9 за неіснуючий борг, зустрівшись з останнім поблизу магазину «Продукти» по вулиці Новогоголівській, 23 м. Житомирі, висловив вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 10000 гривень, встановивши термін до 28.07.2023 року, та наголосив на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання цієї вимоги.

28.07.2023 року близько 12 год. ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_9 поблизу автосалону «Тойота», по вул. Київське шосе, 41 в м. Житомирі, де очікуючи на передання йому грошових коштів ОСОБА_9 , привів останнього до магазину «Манго», по вул. Коростишівській, 1-А в м. Житомирі, де у терміналі самообслуговування ввів свої ідентифікуючі дані, після чого наказав потерпілому ОСОБА_9 внести грошові кошти до терміналу. Останній перебуваючи під психологічним тиском, реально сприймаючи попередні погрози застосування насильства над ним, виконав вимогу ОСОБА_8 та помістив грошові кошти в сумі 5000 гривень до терміналу самообслуговування, після чого відбулось їх зарахування на банківський картковий рахунок, власник якого досудовим розслідуванням не встановлений.

31.07.2023 року близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_8 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою противоправного збагачення та одержання чужого майна шляхом вимагання грошових коштів від ОСОБА_9 за неіснуючий борг, очікуючи передання йому потерпілим ОСОБА_9 раніше обумовлених грошових коштів в сумі 5000 гривень, зустрівся з потерпілим поблизу автосалону «Тойота» по вул. Київське шосе, 41 в м. Житомирі, після чого повів потерпілого у напрямку магазину «Манго» по вул. Коростишівській, 1-А в м. Житомирі. Під час руху по доріжці поблизу даного автосалону у напрямку вказаного магазину, потерпілий ОСОБА_9 будучи під психологічним тиском, реально сприймаючи попередні погрози застосування насильства над ним, передав ОСОБА_8 обумовлені грошові кошти в сумі 5000 гривень. У свою чергу ОСОБА_8 , отримавши вказану суму грошових коштів, поклав їх до правої накладної бокової кишені своїх штанів і таким чином розпорядився ними, після чого злочинна діяльність останнього була припинена шляхом його затримання працівниками поліції.

31.07.2023 року о 16 год.50 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 01.08.2023р. у відповідності до вимог ст.ст.276-278 УКПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Оцінюючи в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є військовослужбовцем, має на утриманні дружину та малолітню дитину, постійне місце проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, а тому застосував відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного в підтримання апеляційної скарги захисника та заперечення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора в підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги захисника, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; його репутацію; майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В свою чергу, згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вказаних вище вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 06.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

31.07.2023 року о 16 год.50 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 01.08.2023р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України, вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 07.07.2023 року; протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 12.07.2023 року та 24.07.2023 року; протоколами додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.07.2023 року та 31.07.2023 року; протоколами про результати НСРД від 21.07.2023 року №4262/55/105-2023 та 4263/55/105-2023; протоколами огляду і вручення грошових коштів потерпілому ОСОБА_9 від 28.07.2023 року та 31.07.2023 року; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення від 31.07.2023 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 31.07.2023 року; протоколом огляду предметів за участю потерпілого ОСОБА_9 від 31.07.2023 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні малолітню дитину, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Можливість знищення, приховування, спотворення речових доказів, обґрунтовується тим, що не всі речові докази знайдені.

Ризики незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обгрунтовуються тим, що наразі органами досудового розслідування не виявлено повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, і свідки ще не допитані судом.

Разом з тим, слідчий суддя вважав, що ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, грунтується на припущеннях.

В ході апеляційного розгляду вказані твердження слідчого суді про обгрунтованість підозри та наявність ризиків були належним чином перевірені, а тому апеляційний суд з ними погоджується.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про необгрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, а також про відсутність ризиків, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України є безпідставними.

Водночас, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав, що слідчим та прокурором не було доведено обставин, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливо виключно в умовах тримання останнього під вартою, а тому застосував до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Такі висновки слідчого судді колегія суддів також вважає обгрунтованими, оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено порушень режиму домашнього арешту підозрюваним.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем та раніше не притягувався до будь-якої відповідальності, на переконання колегії суддів не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а також не можуть вважатися достатніми стримуючими факторами від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, наявність обгрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_8 , та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається у своїй апеляційній скарзі прокурор, апеляційний суд також не може сприймати як безумовну підставу для застосування відносно підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт відповідає особі підозрюваного та зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що дружина підозрюваного не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка має вади здоров`я, а тому ОСОБА_8 є єдиним годувальником в сім`ї, також не спростовують висновків слідчого судді.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 було незаконно затримано 31.07.2023 року, оскільки відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 06.07.2023 року, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки ОСОБА_8 було затримано під час вчинення кримінапльного правопорушення, в якому він обгрунтовано підозрюється.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 серпня 2023 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобово) строком до 01.10.2023 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: