КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19.06.2023 задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відідлу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, із визначенням застави у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., та покладено на нього, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали визначено до 17.08.2023 включно.

_____________________________________________________________________________

Справа № 760/13421/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4425/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, підозрюваний зазначав, що у кримінальному провадженні відсутні вказані у клопотанні ризики, оскільки він не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду та чинити вплив на свідків. Про зазначене свідчить та обставина, що він самостійно викликав швидку медичну допомогу потерпілим.

Також апелянт посилався на наявність у нього ряду хвороб, які потребують стаціонарного лікування, зокрема гепатит та туберкульоз. Вказані хвороби, на переконання підозрюваного, виключають можливість його перебування у Державній установі "Київський слідчий ізолятор".

Крім того, ОСОБА_7 просив врахувати, що він має постійне місце проживання та реєстрації, позитивні характеристики.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001747 від 17.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 317 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 16.06.2023 приблизно о 20:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи корисливих намірів, надав приміщення вищевказаної квартири неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , для незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP за наступних обставин.

16.06.2023 у невстановлений слідством час, місці та спосіб, але не пізніше 20:00 год., неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_10 отримали особливо небезпечну психотропну речовину - РVР та направились за адресою місця мешкання ОСОБА_7 , а саме, АДРЕСА_1 , з метою вживання вищевказаної речовини.

Після чого, приблизно о 21:00 год. неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з добровільного дозволу та відома ОСОБА_7 , зайшли до квартири ОСОБА_7 , де з його дозволу вжили особливо небезпечну психотропну речовину - РVР шляхом паління через саморобний пристрій у виді розбитої лампочки (цоколь та скляний стержень), після чого безперешкодно із дозволу ОСОБА_7 знаходилися у зазначеній квартирі до ранку 17.06.2023 року. При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав, що вказані особи є неповнолітніми.

Відповідно до висновку експерта №113/10 від 17.06.2023, залишки рідини всередині 2 прозорих пакетів із полімерного матеріалу з пазовими замками, нашарування на внутрішній поверхні металевого предмету з двома отворами, обгорнутому клейкою стрічкою синього кольору, нашарування на поверхні фільтру від цигарки, нашарування на поверхні 5 фрагментів скла містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) (таблиця 1 список № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою КМУ від 06.05.2000 №770).

Згідно долучених до клопотання матеріалів, 17.06.2023 о 15 год. 50 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

18.06.2023 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у наданні приміщення з метою незаконного вживання психотропних речовин, із залученням неповнолітніх, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 317 КК України.

19.06.2023 слідчий слідчого відідлу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Солом`янського районного уду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , в якому просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, із визначенням застави у виді 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19.06.2023 задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відідлу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, із визначенням застави у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., та покладено на нього, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали визначено до 17.08.2023 включно.

З такими висновками частково погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у виді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень у національній грошовій одиниці.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого або застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про відсутність у кримінальному провадженні зазначених у клопотанні слідчого ризиків є безпідставними, оскільки слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, не одружений, не працевлаштований, має постійне місце проживання.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Посилання підозрюваного на те, що він самостійно викликав швидку медичну допомогу потерпілим, не спростовують існування у кримінальному провадженні ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду.

Доводи апелянта про те, що він має постійне місце проживання та реєстрації у м. Києві, а також ряд хвороб, які потребують стаціонарного лікування, були враховані слідчим суддею, проте не забезпечують впевненість у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного та не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави, слідчий суддя помилково визначив в ухвалі строк дії такої ухвали до 17.08.2023 включно.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Як убачається із даних протоколу затримання ОСОБА_7 , останнього затримано 17.06.2023 о 15 год. 50 хв. (а.с. 90).

За таких обставин, останнім днем 60-денного строку, який згідно вимог ч. 5 ст. 115 КПК України обчислюється з моменту затримання підозрюваного, є 15.08.2023.

З урахуванням наведеного, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, визначаючи дату закінчення строку дії ухвали, слідчому судді належало визначити такий строк до 15.08.2023.

Однак, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчим суддею визначено до 17.08.2023, тобто поза межами 60-денного строку тримання під вартою, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 197 КПК України та є неприпустимим.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, та застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів у межах строку досудового розслідуваннякримінального провадження № 0001747 до 15.08.2023 включно із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, строком до 15.08.2023.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відідлу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 ,задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, до 15 серпня 2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, обчислювати з дня внесення застави до 15 серпня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3