Справа № 539/3496/23
Провадження № 1-кп/539/323/2023
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2023 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Астана, Республіка Казахстан, громадянина Казахстану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, розлученого, інвалідності не має, депутатом не являється, утриманців не має, не працюючого, раніше судимого:
21.04.2004 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.194 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
07.04.2005 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;
20.05.2008 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст.357, ст.297, ст.ст.70, 71 КК України до 1 року позбавлення волі;
07.05.2009 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
10.11.2011 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 15.01.2014 іспитовий строк скасований з направленням в місця позбавлення волі. Звільнений 14.06.2014 умовно-достроково на не відбутий строк 1 місяць 6 днів;
25.04.2017 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 28.11.2017 року на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду іспитовий строк скасовано;
21.02.2018 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України до 6 років позбавлення волі.
20.06.2018 ухвалою апеляційного суду Полтавської області вирок Лубенського міськрайонного суду змінено, остаточно визначено покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі; звільненого з місць позбавлення волі 12.03.2021 року за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
та захисника ОСОБА_5 ,
суд, -
24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Після цього, указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Після цього, указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопаді 2022 року строком на 90 діб, указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.
Так, 18.06.2023, приблизно о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 відпочивав на березі Круглицького ставка, розташованого у м. Лубни Полтавської області, між вулицями Київська та Круглицька, де познайомився із ОСОБА_6 . Під час відпочинку ОСОБА_6 пішла купатися, залишивши на покривалі без нагляду свій мобільний телефон марки «Samsung J 6+», s/n НОМЕР_1 .
У цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а власник майна відсутній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, діючи в умовах воєнного стану, з покривала підняв мобільний телефон марки «Samsung J 6+» та поклав його до кишені своїх шортів, чим таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/9880-ТВ від 28.06.2023 - 2566 грн. 67 коп.
Після цього, ОСОБА_3 разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
28.07.2023 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 та за згодою потерпілої ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого буде встановлена судом, а також покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які також будуть визначені судом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні прокурором надана суду письмова згода потерпілої на укладення даної угоди про визнання ОСОБА_3 винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
Прокурор, захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди, вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов в суді не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання в даному кримінальному провадженні підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.369 - 371, 373-376, 471, 473, 475 КПК України КПК України, суд -
Затвердити угоду від 28.07.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Samsung J 6+», s/n НОМЕР_1 залишити потерпілій ОСОБА_6 , як їй належний.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/9880-ТВ від 28.06.2023 в розмірі 2566 грн. 67 коп.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1