Справа № 159/4377/23
Провадження № 1-кс/159/1991/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000925 від 05 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України

в с т а н о в и в :

Слідчий ініціює питання про арешт ОСОБА_5 .

У кримінальному провадженні №0000925 від 05.07.23 року 03.08.23 року було складено і відправлено листом на адресу місця реєстрації ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України.

Докази отримання ОСОБА_5 вказаного повідомлення у матеріалах клопотання відсутні.

Згідно відомостей Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 перетнув Державний кордон України на виїзд 07.07.2022 року у пункті пропуску «Рава-Руська».

04.08.2023 року слідчим СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України:

«2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;»

ОСОБА_5 не судимий.

Частина 3 статті 358 КК України, за якою йому направлене повідомлення про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Отже прокурором має бути доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Прокурор не довів того, що ОСОБА_5 знає про розпочате кримінальне провадження за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, про повідомлену йому у цьому провадженні підозру. Зокрема, докази того, що ОСОБА_5 отримав направлене йому поштою повідомлення про підозру, відсутні. Інші переконливі докази того, що ОСОБА_5 знає про кримінальне провадження щодо нього, відсутні. Дзвінок слідчого ОСОБА_5 , його спроби контактувати з ОСОБА_5 через месенджер «Viber» не можуть бути підтверджені рапортом слідчого начальнику слідчого відділення, як це зроблено у додатку до клопотання. Начальник слідчого відділення у цьому випадку ні до чого. У цьому випадку аудіо контакти слідчого з ОСОБА_5 мають бути підтверджені записом цих контактів і оформлені телефонограмою, щодо месенджера «Viber», то має бути підтвердження, що ОСОБА_5 отримав чи прочитав надіслане йому повідомлення.

Неможливо ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню, якщо він навіть не знає про існування цього провадження. Для переховування і перешкоджання необхідний прямий умисел, потрібно знати про кримінальне провадження і свідомо переховуватися від нього і перешкоджати йому.

Таким чином, прокурор не довів, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню. Не довів прокурор також того, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Крім цього, переховуватися від органу досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню можливо лише після повідомлення про підозру, маючи процесуальний статус підозрюваного. Щодо ОСОБА_5 йдеться в цьому ракурсі про відрізок часу з 03.08.23 року. В той же час, ОСОБА_5 з 07.07.2022 року перебуває за кордоном. Неможливо вважати так, як вважає слідчий у клопотанні: до 03.08.23 року ОСОБА_5 просто перебуває за кордоном, а, починаючи з 03.08.23 року, він перебуває за кордоном і, в той же час, переховується від слідства. Для висновку про переховування, слідчому потрібно довести, що ОСОБА_5 після 03.08.23 року дізнався про підозру щодо себе, отримав виклик до слідчого і ігнорує його.

Викладене дає підстави для висновку, що правила пункту 3 ч.2 ст.183 КПК України забороняють застосовувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім цього, викликає обґрунтовані сумніви твердження слідчого про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, що повідомлення йому про підозру є обґрунтованим.

Як слідує з підозри, троє осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підробили за попередньою змовою документ на ім`я ОСОБА_9 , яким останній мав скористатися для перетину державного кордону під час воєнного стану. На думку слідчого, пособництво ОСОБА_5 згаданим трьом особам, безпосереднім виконавцям кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, полягає в тому, що він для виготовлення підробленого документу надав цим особам свої персональні анкетні дані, а саме: копію паспорта громадянина України, копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Логіка слідчого є такою, що без цих даних названі три особи не змогли б підробити документ, а отже є пособництво.

Така конструкція підозри є очевидно надуманою, хоча б тому, що підроблений документ містить у собі інформацію, частина якою може бути правдивою, а частина ні. Передані ОСОБА_5 його анкетні дані відповідають дійсності: дійсно є такий ОСОБА_5 , який проживає там то. Неправдою є те, що ОСОБА_5 хворіє, але ця частина інформація надавалась і вносилась в документ не ОСОБА_5 , а іншими особами.

Іншими словами, надання своїх справжніх анкетних даних, які потрапили в підроблений документ, не становить собою кримінального пособництва.

За такою логікою слідчого, можна обвинуватити ОСОБА_5 у пособництві на основі того, що він заплатив за підроблений документ гроші, а якби не заплатив, то не було і підроблення.

Стосовно ОСОБА_5 можливе обвинувачення у використанні завідомо підробленого документу кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Але, по-перше, використання ОСОБА_5 підробленого документу матеріалами клопотання не доводиться, по-друге, та сама стаття 183 КПК України не дозволяє застосовувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою за таке кримінальне правопорушення.

Клопотання необґрунтоване і в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись пунктом 3 ч.2 ст.183 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000925 від 05 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося о 09 год. 50 хв. 15 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10