Справа № 638/1504/23
Провадження № 1-кп/638/1050/23
УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченого представника потерпілого -ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -ОСОБА_4 , -ОСОБА_5 , -ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотаннязахисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001512 від 24 вересня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, неодруженого, з середньою технічною освітою, раніше судимого, непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0001512 від 24 вересня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

23 березня 2023 року захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 надав до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Клопотання мотивоване тим, що прокурором неправильно визначена в обвинувальному акті правова кваліфікація інкримінованого правопорушення, оскільки не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, диспозиція статі ч. 5 ст. 185 КК України не містить ознаки вчинення у період воєнного стану, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням є необґрунтованим та суперечить висновку судової товарознавчої експертизи № 673М від 27 грудня 2022 року.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що викладені захисником в клопотанні заперечення підлягають вирішенню судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку та не є правовою підставою для повернення обвинувального акту.

Представник потерпілого проти задоволення клопотання заперечував.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позиції учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувачення, згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.283 КПК України, обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.

Кримінальним процесуальним законом передбачено, що після закінчення досудового розслідування до суду передається обвинувальний акт, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування та інші, передбачені ст. 291 КПК України, документи.

Закон не висуває інших вимог до обвинувального акту, крім тих, які зазначенні в ст.291 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст.314,315 КПК України завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Окрім того відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначенні ч.4 ст.291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.

Таким чином, єдиною законною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність змісту та форми самого обвинувального акту вимогам саме ст.291 КПК України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КІІК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З обвинувального акту щодо ОСОБА_5 вбачається, що наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

При цьому вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які відповідно до ч. 1 ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у їх вчиненні, розмір спричиненої шкоди, процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.

Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові № 5-328кс16 від 24 11 2016 року Верховного Суду України, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому, правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист.

Відповідно до ст. 23 КПК України дослідження доказів відбувається безпосередньо під час судового розгляду, де суд детально встановлює обставини вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що конкретність викладення фактичних обставин у даному обвинувальному акті, а отже і обвинувачення в інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні не викликає сумнівів, зважаючи на що відсутні підстав вважати, що зміст обвинувачення є неконкретним, а тому немає підстав стверджувати, що це може вплинути на право захисту обвинуваченого, і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Питання ж доведеності вини обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в межах пред`явленого обвинувачення, питання належності, допустимості та достатності доказів суд встановлює під час судового розгляду.

Крім того, суд дійшов висновку, що висвітлені захисником доводи щодо непривального визначення розміру завданої шкоди можуть бути перевірені лише під час судового розгляду із дослідженням письмових документів, процесуальних рішень тощо.

Питання доведеності розмір завданої шкоди в межах пред`явленого обвинувачення суд також встановлює під час судового розгляду.

Частини 1-3 ст. 291 КІІК України містять вичерпний перелік відомостей та реквізитів, які повинен містити обвинувальний акт для того, щоб він вважався таким, який відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Таким чином обставини, на які посилався захисник в своєму клопотанні, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, тому суд відмовляє в задоволенні його клопотання.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 316 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001512 від 24 вересня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1