Справа № 567/1578/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000148 від 05.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лючин Острозького району Рівненської області, зареєстрованої та фактично проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

встановив:

31 липня 2023 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту, на грунті особистих неприязних відносин, умисно нанесла своїй матері ОСОБА_4 один удар кулаком руки, чим заподіяла їй тілесні ушкодження у вигляді: синці на верхній та нижній повіках правого ока та садно на правій брові по середині, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №123 від 08.08.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як кожне окремо так і в своїй сукупності.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувачена ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 надала письмову заяву, відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказала, що її згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Потерпілою ОСОБА_6 подано заяву, в якій вона погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Претензій до обвинуваченої не має та при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без виклику учасників судового провадження і обвинувачена та потерпіла проти цього не заперечували, про що подали відповідні заяви, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки не вбачає підстав призначити розгляд у судовому засіданні та викликати учасників кримінального провадження.

За наведених обставин, умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисне заподіянні легких тілесних ушкоджень, і вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (проступку) встановленою.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, водночас за віком та станом здоров`я є працездатною.

Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

В той же час, суд враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до 67 КК України - є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, із якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченої, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України

засудив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у виді штрафу розміром 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1