СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/927/23
ун. № 759/4858/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000035, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 .02. 2023 року, стосовно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 17.03.2023 надійшов до Святошинського районного суду м. Києва з Подільської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвалою суду від 21.03.2023 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заявили клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії, на підтвердження чого суду надано відповідні медичні документи. Також обвинувачений повідомив, що не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки наявні законні підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до обвинувального акту, 01.02.2023 приблизно о 13-45 год., ОСОБА_3 , перебуваючи біля речового ринку неподалік станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, побвчив та підібрав поліетиленовий пакет, який містив чотири таблетки білого кольору, а саме дві таблетки наркотичного засобу - метадону (фенадон) та дві таблетки сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамід (димедрол). В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу метадону (фенадону) та сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамід (димедрол) для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу метадону (фенадону) та сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамід (димедрол), ОСОБА_3 вказаний поліетиленовий пакет, який містив чотири таблетки білого кольору, помістив до лівої внутрішньої кишені куртки чорного кольору, в яку був одягнутий, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати зазначений наркотичний засіб при собі, для особистого вживання без мети збуту.

Продовжубчи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамід (димедрол), пішки направився до станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де 01.02.2023 приблизно о 13 год.55 хв., у вестибюлі зазначеної станції метрополітену був затриманий працівником поліції.

Після того, у присутності двох понятих, перебуваючи у кімнаті поліції у ОСОБА_3 , в ході особистого обшуку, в лівій внутрішній кишені куртки чорного кольору, в яку був одягнений, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, який містив чотири таблетки білого кольору.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-23/5973-НЗПРАП від 23.02.2023 в наданих на дослідження двох таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) у таблетках становить 0,044г.

У наданих на дослідження двох таблетках білого кольору міститься сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамід (димедрол), масою 0,088 г.

Метадон (фенадон), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 4 ст. 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

З роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» зі змінами, вбачається, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021р. у справі № 357/11205/19, підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Суду надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого №722 стосовно хворого ОСОБА_3 , довідку № 105 від 27.03.2023р., видану КНП КОР «Київський обласний центр ментального здоров`я», лист КНП КОР «Київський обласний центр ментального здоров`я» №160 від 11.05.2023, згідно яких ОСОБА_3 дійсно добровільно перебував на стаціонарному лікуванні в КНП КОР «Київський обласний центр ментального здоров`я» з 20.03.2023 по 27.03.2023, виписаний з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок опіоїдів. Синдром відміни неускладнений.

Відповдно до відповіді Міністерства охорони здоров`я від 14.04.2023р. на лист Подільської окружної прокуратури м.Києва, КНП КОР «Київський обласний центр ментального здоров`я» має ліцензію, зокрема, за спеціальністю наркологія (наказ МОЗ від 21.08.2020р. №1949 «Про ліцензування медичної практики»).

Згідно листка призначень лікарями наркотичних і психотропних лікарських засобів та виконання цих призначень стосовно хворого ОСОБА_3 , виданого ТОВ «МЕД СТРІМ», ОСОБА_3 проходив замісну підтримувальну терапію за допомогою препарату метадон з 30.11.2022 по 13.02.2023 , останньому встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 на час вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, мав наркотичну залежність та потребував лікування від неї. На підтвердження добровільності звернення до лікувального закладу вказує те, що таке рішення він прийняв самостійно, про що також заявив під час судового засідання.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, відсутні будь-які сумніви у добровільності такої позиції обвинуваченого.

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.

Враховуючи те, що визначені кримінальним законом умови, передбачені ч. 4 ст. 309 КК України виконано, їх правдивість не викликає сумнівів, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є обов`язком, а не правом суду, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання сторони захисту та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Питання речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись частинами 1, 4 ст. 309, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження №0000035, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023 року стосовно ОСОБА_3 - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ -19/111-23/5973-НЗПРАП від 23.02.2023р. у розмірі 1510,24 грн.(Одна тисяча п`ятсот десять грн.,24 коп.)

Після набрання ухвалою законної сили речові докази, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон),загальною масою 0,044г., сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамід (димедрол), масою 0,088 г. - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1