КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , в порядку підготовки до апеляційного розгляду за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року стосовно ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 20.03.2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Також цим вироком вирішено питання щодо цивільного позову, речових доказів та процесуальних витрат.

До набрання вироком законної сили суд обрав ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

На даний вирок захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подали апеляційні скарги і ухвалою від 11.05.2023 року, відповідно до вимог ст. 398 КПК України, відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами.

Також, захисник ОСОБА_5 подав клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з 23 год. до 06 год.

В обгрунтування доводів клопотання захисник ОСОБА_5 зазначає, що при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, судом першої інстанції не дотримано норми кримінального процесуального закону України та рішень Європейського суду з прав людини, оскільки частиною 1 ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Захисник вважає, що при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили суд обмежився стандартним і абстрактним ризиком, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також вказує, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.02.2020 року до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави та звільнено останнього 17.04.2020 року у зв`язку з внесенням застави і в подальшому ухвалою суду запобіжний захід змінено на особисте зобов`язання. Після зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу останній не порушував покладені на нього обов`язки та з`являвся на всі судрові засідання, а тому застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без розгляду можливості обрання йому інших бідьш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, є необгрунтованим.

Крім того, просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою похилого віку (59 років), має житло та постійне місце проживання, раніше не судимий, дотримувався умов раніше застосованих до нього запобіжних заходів та виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підтримку доводів клопотання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 , посилаючись на відсутність підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання захисника ОСОБА_5 , суддя-доповідач вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

За приписами ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких, згідно п.9 ч.2 ст. 131 КПК України, є запобіжні заходи.

Так, при ухваленні Голосіївським районним судом м. Києва вироку від 20.03.2023 рокустосовно ОСОБА_6 суд призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк та обрав ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також те, що останній визнаний судом винуватим у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, тяжкість призначеного йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та приймаючи до уваги наявність ризику переховуватися від суду та уникнути призначеного покарання, суддя-доповідач не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Посилання захисника ОСОБА_5 на ту обставину, що протягом строку дії раніше застосованих до ОСОБА_6 запобіжних заходів у виді застави та особистого зобов`язання, останній виконував усі покладені на нього процесуальні обов`язки і з`являвся на всі судові засідання, те, що вирок не набрав законної сили, а також те, що ОСОБА_6 є особою похилого віку, має житло та постійне місце проживання, раніше не судимий, не може бути безумовною підставою для зміни йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, а тому клопотання захисника ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 401 КПК України суддя-доповідач, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

доповідач у справі ОСОБА_1