Справа № 307/1487/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/231/23, за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 , (далі - слідчий), погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000256, відомості про кримінальне правопорушення в якому 20.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, та застосовано відносно підозрюваного,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, із повною загальною середньою освітою, розлученого,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронного засобу контролю на строк до 20 червня 2023 року включно.

Цією ухвалою підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язано прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за їх першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З матеріалів клопотання убачається, що 21 квітня 2023 року, до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно підозрюваного ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за яке, у разі доведення вини особі, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. У клопотанні слідчий вказує на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; може незаконно впливати на свідків з метою надання ними неправдивих показів чи відмови від них; існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення. У клопотанні також вказується нате,що вищезазначені ризики підтверджені наявними у судовому провадженні доказами, які є належними та достатніми. Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, за яке у разі доведення вини, ОСОБА_6 може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. При розгляді клопотання слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і те,що наведені у клопотанні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, існують, зокрема органом досудового розслідування належними доказами доведено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків. В ухвалі також вказується на те, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, а також раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. На переконання слідчого судді, прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, а саме обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам. Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу. Слідчим суддею взято до уваги те, що підозрюваний має постійне місце проживання та має родину, що свідчить про міцність у ОСОБА_6 соціальних зв`язків за місцем його постійного проживання. Крім того, з тимчасового посвідчення військовозобов`язаного убачається, що ОСОБА_6 призваний до проходження військової служби та став на захист держави в лавах ЗСУ в якості солдата у в/ч НОМЕР_1 . Крім того, з виписки медичної карти стаціонарного хворого убачається, що ОСОБА_6 з 27 липня 2022 року по 12 серпня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «МЛ «№3» Запорізької міської ради з діагнозами - акубаротравма, мінно-вибухова травма та хронічна сенсоневральна глухуватість. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на переконання слідчого судді, буде достатнім для запобігання наявним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання слідчого щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Апелянт зазначає, що слідчий суддя не врахував доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказаних у клопотанні. Вважає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що поведінка ОСОБА_6 свідчить про його байдуже ставлення до дотримання закону та відсутність соціальної пристосованості у суспільстві. Також, вказує на те, що підозрюваний ніде не працює, вчиняє домашнє насильство, що підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами: протоколами про адміністративне правопорушення, які оформлені відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 173 КУпАП. Апелянт вважає, що слідчий суддя, зазначаючи в ухвалі про міцність соціальних зв`язків у ОСОБА_6 за місцем його проживання, не врахував те, що шлюб між ОСОБА_6 та його колишньою дружиною розірваний, і остання, через негативну поведінку підозрюваного, змушена перейти проживати разом з дітьми до своїх батьків. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності захисника - адвоката ОСОБА_12 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що захисник належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги і від нього не надходило заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин неявки. Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 вважав за можливе проводити розгляд апеляційної скарги без участі захисника.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 20.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 194 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокурорами Тячівської окружної прокуратури.

Із журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_12 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим і таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону та практикою Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає, і висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 194 КК України кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами (протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , огляду місця події та іншими матеріалами), які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс 21.04.2023 повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення. При цьому, береться до уваги і те, що стороною захисту не оспорюється висновок щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що свідчить і те, що сторона захисту не подавала апеляційну скаргу на оскаржувану ухвалу слідчого судді, у тому числі й із посиланням на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 . Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Таким, що ґрунтується на доданих до клопотання матеріалах, колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

При оцінці ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілу та свідків, апеляційний суд бере до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі доведення його вини (позбавлення волі на строк від 3 до 10 років), що свідчить про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. При цьому, з урахуванням того, що досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_6 має реальну можливість спілкуватися з потерпілою та свідками і впливати на них шляхом застосування певного психологічного тиску та спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд також не погоджується із висновком слідчого судді про недоведеність органом досудового розслідування ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення. При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, дійшовши висновку про недоведеність вказаного ризику, залишив поза увагою те, що поведінка ОСОБА_6 свідчить про його байдуже ставлення до дотримання закону та відсутність соціальної пристосованості у суспільстві, оскільки він ніде не працює, вчиняє домашнє насильство, що підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами: рапортами працівників поліції, адміністративними протоколами та терміновим заборонним приписом стосовно кривдника, зокрема і протоколами про адміністративні правопорушення, які оформлені відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 173 КУпАП.

Також апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий суддя, зазначаючи в ухвалі про міцність соціальних зв`язків у ОСОБА_6 за місцем його проживання, не врахував те, що шлюб між ОСОБА_6 та його колишньою дружиною розірваний, і остання, через негативну поведінку підозрюваного, змушена перейти проживати разом з дітьми до своїх батьків.

При цьому, відповідно до наданої прокурором копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 15.08.2022 солдата ОСОБА_6 визнано таким, що самовільно залишив військову частину.

Наведені обставини апеляційний суд визнає такими, що дають підстави вважати, що, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі і щодо своєї колишньої дружини.

Разом із тим, при оцінці доводів апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 , підозрюється, апеляційний суд бере до уваги те, що про наявність таких ризиків не вказується у клопотанні слідчого, у зв`язку з чим вони не були предметом оцінки слідчим суддею, а відтак і не визнаються апеляційним судом доведеними. При цьому, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність цих ризиків.

Із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд не погоджується і з висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України, а саме обставини, які б свідчили про недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Поряд із цим, безпідставним та необґрунтованим апеляційний суд визнає і висновок слідчого судді про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , виконання покладених на нього обов`язків та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України, буде достатнім запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, апеляційний суд вважає, що вищенаведені обставини (обґрунтованість підозри, наявність передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, дані про особу підозрюваного) із урахуванням характеру та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 194 КК України (подія мала місце в умовах воєнного стану), на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, у тому числі й домашній арешт, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим та прокурором доведено, що застосований слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги прокурора у цій частині заслуговують на увагу.

Вищенаведене свідчить про те, що при розгляді клопотання, слідчий суддя не дав належної оцінки характеру та фактичним обставинам кримінального правопорушення, відомостям про особу підозрюваного, безпідставно визнав недоведеним наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також занадто м`яко оцінив наявність передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, внаслідок чого дійшов до необґрунтованого та передчасного висновку про те, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 достатнім буде застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому, належним чином, не вмотивувавши такий.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що наявні в матеріалах судового провадження докази, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , характер та фактичні обставини, за яких скоєно кримінально-карне діяння, дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у своїй сукупності, відповідно до ч. 2 ст. 177 та ст. 183 КПК України, виправдовують застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також свідчать про те, що застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі й цілодобовий домашній арешт, не забезпечить його належної поведінки та не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги та клопотання про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими, що у свою чергу тягне за собою скасування ухвали слідчого судді та постановлення апеляційним судом нової ухвали, а саме про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів також враховує те, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»); що суспільна небезпека кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 полягає в тому, що діяння, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 мали місце у період дії воєнного стану в Україні та несуть у собі небезпеку для суспільства.

При встановленні строку тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлений 21 квітня 2024 року, строк досудового розслідування із вказаного терміну не зупинявся, із клопотанням про застосування запобіжного заходу слідчий звернувся до слідчого судді 22.04.2023, а тому, відповідно до ст. 176 КПК України ОСОБА_6 може перебувати під вартою до 20 червня 2023 року включно, що не перевищує передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у таких межах - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначені розміру застави, колегія суддів також враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , характер та фактичні обставини, за яких скоєно діяння, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, наявність встановлених ризиків, а також позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та вважає можливим визначити підозрюваному у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_6 заставу в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , а також не порушуватиме права підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки відсутні підстави вважати що такий розмір застави буде завідомо непомірним для підозрюваного.

При цьому, апеляційний суд вважає, що такий розмір застави обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також тяжкими наслідками для суспільства.

Разом із тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 необхідно покласти передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, необхідність покладення яких встановлена в ході розгляду апеляційної скарги, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України скасуванню з постановленням нової, якою клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню із застосуванням щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, та покладенням на нього передбачених п. п. 1-4, 8-9 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б спростовували вищенаведені висновки апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором у кримінальному провадженні, внесеному 20.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронного засобу контролю на строк до 20 червня 2023 року включно, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого, погоджене прокурором у кримінальному провадженні, внесеному 20.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання і встановити строк його тримання під вартою до 20 червня 2023 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України 50 (п`ятдесят ) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покласти такі обов`язки : прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Зазначені обов`язки застосовуються на строк не більше двох місяців із дня винесення ухвали, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку передбаченому ст. 194 КПК.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного покладені обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію, і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 , а організацію виконання ухвали про взяття ОСОБА_6 під варту доручити прокурору ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: