ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2022/23 Справа № 201/9404/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0002609, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, є діючим адвокатом,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, знищення, сховування або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення у якому підозрюється

Слідчий суддя також зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання із вирішенням питання щодо розміру застави.

В обґрунтування вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації, має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має місце роботи.

Також зазначає, що недоведеність ризиків того, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновок слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим.

З матеріалів справи слідує, що 20.06.2023 року до ЄРДР за № 0002609 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 7 ст. 111-1 КК України.

12.08.2023 року о 16:03 годині ОСОБА_6 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України був затриманий та того ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, в тому числі за доводами захисників, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, з чим погоджується й колегія суддів, оскільки долучені до клопотання матеріали, а саме, матеріали, які зібрані оперативним підрозділом, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказом; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.07.2023 року; протоколи огляду від 22.06.2023 року від 22.06.2023 року, від 22.06.2023 року; протоколом обшуку від 12.08.2023 року, інші дані, що вказують на те, що ця особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Перевіряючи наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, який полягає у діянні, вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, у зв`язку з чим він має можливість переховуватись від суду та слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не встановлені і не допитані й можуть надати викривальні свідчення злочинної діяльності ОСОБА_6 , вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

За наведеного, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді є обґрунтована та вмотивована, відповідає наведеним вище нормам кримінального процесуального закону, правовим позиціям ЄСПЛ та обставинам кримінального провадження.

Доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків є хибними, оскільки, виходячи з мотивувальної частини оскарженої ухвали, слідчим суддею ретельно перевірені всі ризики на предмет їх існування, з висновками якого погоджується й колегія суддів. Такий висновок в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Щодо посилання в апеляції на те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації, має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має місце роботи, частково спростовується дослідженими слідчим суддею відомостями про особу підозрюваного, який наразі проживає один, дружина та його син проживають на території держави-агресора рф, що вказує на те, що у підозрюваного відсутні на сьогодні міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 зареєстрований та проживає у м. Краматорськ Донецької області, на території області, в якій на даний час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює рф стосовно України, може спричинити до тимчасової окупації населеного пункту.

Вищезазначене не може нівелювати встановлені ризики та бути підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Щодо необхідності визначення ОСОБА_6 розміру застави, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, в тому числі, передбаченого ст.ст. 109-114-2 КК України.

Отже, оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного обґрунтовано не визначив йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Колегія суддів також зважає на те, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування підозрюваного на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведеного, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0002609, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4