Справа № 496/3271/22
Провадження № 1-кп/496/285/23
У Х В А Л А

22 серпня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу за матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 17.03.2023 року провадження по зазначеному кримінальному провадженні було зупинено у зв`язку з розшуком обвинуваченого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу останнього до суду для участі в розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу.

22 серпня 2023 року, ОСОБА_4 було доставлено працівниками Одеського РУП ГУНП в Одеській області в Біляївський районний суд Одеської області.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про відновлення провадження у справі та підтримав подане ним клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивоване тим, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: особа на теперішній час переховувалася від суду, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_4 обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що йому не потрібен захисник, свої інтереси буде захищати сам. Також заперечував проти клопотання прокурора, вказав, що він ні від кого не переховувався, весь час перебував вдома за місце мешкання, судові повістки не отримував, тому просив обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого, вивчивши клопотання прокурора, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 335 КПК України, у разі оголошення розшуку обвинуваченого, судове провадження зупиняється до його розшуку.

Згідно ст. 191 КПК України, у разі затримання особи на підставі ухвали суду особа не пізніше тридцяти шести годин має бути доставлена до суду, який постановив таку ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Враховуючи те, що обвинуваченого доставлено працівниками поліції до суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про відновлення провадження у справі, що передбачено ст. 335 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом встановлено, що на час розгляду даного клопотання, існують обставини, які свідчать про існування вказаних ризиків, а саме: ризику переховування від суду, оскільки обвинувачений неодноразово не з`являвся в судові засідання без поважних причин, був оголошений в розшук, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку із тим, що обвинувачений будучи військовослужбовцем вбачає за можливе не з`явитись вчасно на службу без поважних причини та наразі ухиляється від явки до суду.

Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, звертає увагу на особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також на те, що він раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, має місце постійної реєстрації, також суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, враховує те, що він неодноразово не з`являвся в судові засідання без поважних причин та переховувався від суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В свою чергу усне клопотання обвинуваченого про обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не підлягає задоволенню, так як не вмотивоване та заявлено в супереч вимогам КПК України.

При цьому також необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливепокарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.

Крім того, на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, яка регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, у провадженні слід визначити відповідну заставу.

При визначенні її (застави) розміру суд виходить з наступного.

На підставі ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах … 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Також, положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) особливий характер справи; 3) майновий стан; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) масштаб його фінансових операцій; 6) даних про особу; 7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; 8) «середовище»; 9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; 10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У контексті обставин цього кримінального правопорушення, суд вважає, що застава в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна буде забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Така сума (застави) оцінена враховуючи дані про особу та його поведінку його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, тобто, розмір застави обумовлюється судом тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виключних випадків, за яких суд міг би дійти висновку, що застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у цій справі не установлено.

Щодо питання доречності покладення обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то слід відмітити таке.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно з урахуванням установлених обставин цього кримінального провадження на переконання суду слушним є покладення на обвинуваченого, у разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту с. Дачне без дозволу суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи залежно від стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 191, 193, 314, 315, 371, 372, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відновити провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Скасувати розшук відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 22 серпня 2023 року по 20 жовтня 2023 року включно, з утриманням його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Слухання справи призначити на 20 вересня 2023 року на 15.30 годину (з урахуванням завантаженості судді) в залі Біляївського районного суду Одеської області за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Кіпенко, 1.

В судове засідання викликати учасників процесу.

Апеляційна скарга подається на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 28.08.2023 року