У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2023 року м. Київ

слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого СВ ВП№2 Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сухумі, республіки Грузії, громадянину Грузії, з вищою освітою, неодруженому, офіційно не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому у АДРЕСА_2 , раніш не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002786 від 17.09.2023, за ознаками ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , 19.09.2023 подав до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002786 від 17.09.2023, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до обставин інкримінованого правопорушення: 17.09.2023 приблизно о 13:00 год. ОСОБА_4 з прилавку НОМЕР_1 ринку «Обрій» розташованого по вул. Електротехнічній, 2 у м.Києві відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 5100 доларів США, які належать ОСОБА_9 .

17.09.2023 ОСОБА_4 затриманий, в порядку ст.208 КПК України, та 18.09.2023 повідомлений про підозру: у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), що завдавзначної шкоди потерпілому, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто за ч.4 ст.186 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість кваліфікації дій ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливу спробу уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду; відсутність у ОСОБА_4 офіційного місця роботи, постійного джерела доходу, соціальних зв`язків створює умови для вчинення іншого кримінальне правопорушення; обізнаність за колом свідків та про особу потерпілого по справі, не виключає можливість впливу на останніх з метою зміни показів, через що слідчий клопоче про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням максимального розміру застави, передбаченого ч.4 ст.182 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував обставини інкримінованого правопорушення та свою причетність до вчиненого, однак запевняв про дотримання процесуальної дисципліни та відсутність суспільної небезпеки для оточуючих. Вважав недоведеними ризики, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, просив в задоволенні клопотання відмовити, надавши можливість своєю поведінкою та співпрацею зі слідством довести протилежне.

Захисник підозрюваного заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на порушення права на захист при оголошенні підозри, що виразилось у відсутності офіційного перекладу мовою якою володіє ОСОБА_4 за національною ознакою. Суму застави, вважала непомірною, з огляду на матеріальний стан підозрювано, через що просила зменшити запропонований слідчим розмір вдвічі.

Розглянувши доводі сторін, дослідивши письмові матеріали за клопотанням, слід дійти наступних висновків.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується: протоколами огляду місця події, показами потерпілого та свідків, а також протоколом затримання, де за вказівкою підозрюваного були виявленні та вилученні викрадені грошові кошти.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

Таким чином на даний час сумніви в обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення у слідчого судді відсутні.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, суспільна небезпека якого полягає у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, у разі доведення провини останнього може бути призначено покарання до 10 років позбавлення волі.

Твердження про наявність джерела доходу підозрюваного не підтверджені належним чином. Здійснення підприємницької діяльності без належної реєстрації та сплати податків, перебуває поза межами правового поля, та не може бути врахована слідчим суддею для визначення майнового стану підозрюваного. Разом з тим, законність перебування ОСОБА_4 на території України підтверджено з 2004 року, що за спливом майже 20 років, ставить під сумнів правомірність походження доходів останнього.

ОСОБА_4 є громадянином Грузії, од же на останнього не розповсюджуються обмеження щодо перетину кордону України на виїзд чоловікам до 60 років, тому за умов відсутності міцних соціальних зв`язків, а саме: зареєстрованого шлюбу; офіційного працевлаштування; нерухомості у власності останнього, вказує на відсутність стримуючих факторів, які б унеможливлювали переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи наведене, у слідчого судді не має сумнівів у тому, що ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення (пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) мають надзвичайно високий ступень. Справедливість вказаного твердження настає з аналізу інкримінованих подій, які вказують на зухвалу поведінку підозрюваного, який будучи викритим на місці події не відмовляється від вчинення злочину, а продовжує його намагаючись сховатись від переслідування.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням сукупності встановлених обставин, а також характеру, конкретних обставин та високої суспільної небезпечності інкримінованого йому злочину, дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення стосується охоронюваного законом права власності та вчинено з корисливих мотивів, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч.8 ст.182 КПК України).

Твердження захисника про порушення вимог ст. 26 КПК України щодо відсутності перекладу підозри на мову, якою вільно володіє ОСОБА_4 , за переконанням слідчого судді не має негативних наслідків порушення права на захист, оскільки зміст підозри повністю зрозумілий затриманому, який з 2004 року проживає на території України та отримав вищу освіту в національному навчальному закладі, що свідчить про достатній рівень знання державної мови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП№2 Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0002786 від 17.09.2023, за ознаками ч.4 ст.186 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, до 15.11.2023, включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA1012089, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26268059, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 15.11.2023, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. Не відлучатися із м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. Утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні, за виключенням участі у слідчих діях.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1