Справа № 369/9738/23
Провадження №1-кс/369/2117/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:слідчого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_3 , на постанову дізнавача СД ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 01.11.2022 року про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 , на постанову дізнавача СД ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 01.11.2022 року про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якій він просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 01.11.2022 року про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та поновити розслідування кримінального провадження.

Вимоги скарги мотивовані тим, що в провадженні СД ВП №2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000458 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

01.11.2022 року дізнвачем СД ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Так, ОСОБА_3 зазначає, що з постановою категорично не згоден, вважає її передчасною, необґрунтованою та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України. Вказує, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, оскільки досудове розслідування проведене не в повній мірі, дізнавачем не виконано доручення дізнавача ОСОБА_5 .

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

В судове засідання дізнавач СД ВП № 2 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_4 не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких клопотань чи заперечень суду не подавала.

Виходячи з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора, слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Виходячи з п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені ст.284 КПК України. При цьому, згідно з п.2 ч.1. ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

З наведених положень законодавства випливають вимоги до постанови слідчого про закриття провадження, зокрема, всебічність, повнота і неупередженість дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки, законність, обґрунтованість і вмотивованість, неупередженість процесуальних рішень, а також дотримання процесуального порядку і підстав закриття кримінального провадження, повнота вчинених під час досудового розслідування дій. Відповідно, недодержання цих вимог є підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що в провадженні СД ВП №2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000458 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

01.11.2022 року дізнвачем СД ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У постанові про закриття кримінального провадження дізнавач ОСОБА_4 дійшла висновку, що під час досудового розслідування не вдалося встановити достатньо доказів умисного нанесення тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя зазначає, що з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить змісту обставин, які є підставами для прийняття постанови, належних мотивів прийняття постанови, опису заходів, які вживались дізнавачем для їх перевірки, що свідчить про порушення дізнавачем вимог КПК України щодо всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, що призвело у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, щорозслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55).

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine, № 15007/02, п. п. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

До повноважень слідчого судді, у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цьогоКодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

При цьому, слідчий суддя, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 40 КПК України, не має повноважень надати конкретні вказівки (зобов`язати) слідчому чи дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій, дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б з існування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою тверджень чи неспростовних презумпцій факту.

При здійсненні відновленого досудового розслідування за кримінальною справою, органу досудового розслідування потрібно виконати необхідні дії, у тому числі провести слідчий експеримент із залученням потерпілої та повторну інженерно-транспортну експертизу на основі отриманих даних, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, з ретельним аналізом доводів, викладених скаржником.

Отже, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, без повного, об`єктивного дослідження доказів справи та з`ясування всіх обставин справи. Слідчим не вжито заходів для всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, постанова про закриття кримінального провадження є передчасно та необґрунтованою, тому слідчий суддя дійшов переконання, що з метою виконання вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 28, 40-1, 284, 303, 304, 307, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скару задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 01.11.2022 року про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 13.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України- скасувати.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6