Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9244/23
Провадження №1-кп/523/1322/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

02.06.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000374 від 19 березня 2023 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2016 року за ч.1 та ч.2 ст.121 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільненого 23 лютого 2021 року у зв`язку із відбуттям строку покарання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, перебуваючи близько 23 години 00 хвилин 13 березня 2023 року в гостях у знайомих, в буд. АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями будь-хто не спостерігає, здійснив крадіжку залишеного на кухні без нагляду належного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільного телефону марки «ZYE Blade V30», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-картками № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , вартістю 6000 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що він, маючи матеріальні труднощі, у вищевикладені місці та часі, побачив на кухні залишений без нагляду чужий телефон, який забрав із собою та здав до ломбарду. У вчиненому щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_4 у вміненому йому діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 дій, які полягали в тому, що він, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, перебуваючи близько 23 години 00 хвилин 13 березня 2023 року в гостях у знайомих, в буд. АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів та умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями будь-хто не спостерігає, здійснив крадіжку залишеного на кухні без нагляду належного ОСОБА_5 мобільного телефону марки «ZYE Blade V30», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-картками № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , вартістю 6000 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а рецидив злочинів в якості обставини, яка обтяжує покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про судиму особу, неофіційно працевлаштовану в якості автослюсаря, а також його посередню характеристику за місцем проживання.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, відсутності до обвинуваченого будь-яких позовних вимог від потерпілої, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку максимальної тривалості, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долученого до кримінального провадження речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили:

-застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати;

-визнаний в якості речового доказу диск із відеозаписом зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1