УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 468/1470/219-к2

провадження № 51-5194ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 09 березня 2023 року про відмову останньому в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Баштанського районного суду Миколаївської області від

11 грудня 2019 року та повернення апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2019 року вирок Анапського міського суду Краснодарського краю від 27 червня 2017 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 105 КК рф

з призначенням покарання у виді дев`яти років позбавлення волі, без обмеження волі, та

п. «г» ч. 2 ст. 161 КК рф з призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі

без штрафу та без обмеження волі, та на підставі ч. 3 ст. 69 КК рф шляхом часткового складення призначених покарань остаточно призначене покарання у виді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,

без штрафу та без обмеження волі, приведено у відповідність із законодавством України. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді позбавлення волі:

за ч. 1 ст. 115 КК України - на строк 9 років; ч. 2 ст. 186 КК України - на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 лютого 2017 року по 09 липня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій порушив питання, у тому числі, про поновлення строку на його апеляційне оскарження.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09 березня 2023 року ОСОБА_4 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2019 року та повернуто його апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

У касаційній скарзі засуджений просить ухвалу апеляційного суду скасувати та поновити йому строк на апеляційне оскарження. При цьому вказує на свій незадовільний стан здоров`я, а також відсутність юридичної освіти, що перешкодило йому вчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі засудженого, та додані до неї документи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих

до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанціїможе бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Частиною 3 ст. 395 КПК визначено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як убачається з оскарженої ухвали та що не заперечується засудженим, ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2019 року, в якій суд роз`яснив строк та порядок її оскарження, він отримав 10 квітня 2021 року, а з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження звернувся до суду лише 01 листопада 2022 року, тобто через 1 рік 6 місяців 20 днів.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи

не знайде підстав для його поновлення.

При цьому, ч. 1 ст. 117 КПК встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать

від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами,

що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду

у визначений законом строк.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня

2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Так, про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі

й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи,

яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Як убачається із доданої копії ухвали суду апеляційної інстанції, клопотання

про поновлення строку на апеляційне оскарження засуджений мотивував тим, що після вручення копії ухвали місцевого суду його було етаповано до ДУ «Петрівська виправна колонія (№49), тому він не міг вчасно подати апеляційну скаргу.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку

про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

При цьому суд слушно зазначив, що засуджений подав клопотання та апеляційну скаргу вже понад розумні строки, а саме 01 листопада 2022 року, тоді як з урахуванням вручення копії ухвали, строк на апеляційне оскарження сплив для нього ще 18 квітня 2021 року.

Таким чином за відсутності будь-якого мотивування неможливості подачі апеляційної скарги одразу після прибуття до колонії суд апеляційної інстанції на підставі п. 4 ч. 3

ст. 399 КПК обґрунтовано відмовив засудженому в поновленні строку на апеляційне оскарження.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів касаційного суду.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції щодо відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження касаційна скарга засудженого не містить.

Слід також зазначити, що у разі необхідності засуджений для підготовки і написання апеляційної скарги міг скористатися послугами захисника, чого не зробив.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги засудженого та доданої копії судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження

за його касаційною скаргою на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 09 березня 2023 року про відмову останньому в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2019 року та повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3