Справа № 461/5105/22
Провадження № 1-кп/461/234/23
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

31.08.2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора - заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000135 від 12.07.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження №0000135 від 12.07.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року у справі призначено підготовче судове засідання. /а.с.23/

Ухвалою суду від 20 січня 2023 року у справі закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. /а.с.171-172/

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Львова, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін 60 днів без визначення розміру застави, з утриманням у Львівській установі виконання покарань №19. Мотивуючи тим, що доцільність продовження стосовно обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу пов`язана з тим, що ОСОБА_4 у воєнний стан обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, державної зради (в редакції Кримінального кодексу України станом на 05.01.2022), який є особливо тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацією майна або без такої, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 може ухилятися від суду, оскільки злочин, який інкримінується останньому, є особливо тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин, для уникнення покарання може переховуватися від суду.

Разом з цим, ОСОБА_4 в умовах воєнного стану може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України, зокрема окуповану російською федерацією територію АР Крим, де має знайомих з числа працівники Федерального агентства у справах СНД, колишнього генерального консульства РФ у м. Львові, підрозділів МЗС рф, колишніх співробітників КГБ СРСР, які проживають на території рф, політичних та громадських діячів, журналістів пропагандистських каналів рф та ін.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України виражається у тому, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, якому відомі обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення з метою примушування його до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід судового розгляду в цілому.

Крім цього, у випадку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно показань свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність

в обвинуваченого будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину - державної зради, який спрямований на шкоду державі, у якій на цей час запроваджено воєнний стан, не виключено, що останній може продовжити злочинну діяльність, в тому числі і з метою уникнення від відповідальності.

Враховуючи проросійську позицію ОСОБА_4 і сприяння у проведенні підривної діяльності на шкоду державі, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, злочин проти основ національної безпеки України.

Крім цього, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 04.03.2022 на виконання завдань представників країни агресора, передав останнім відомості про місце розташування військовослужбовців та військової техніки, у вигляді карти ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якій зображено розташування військових містечок Міжнародного центру миротворчості та безпеки, та додатково зазначив відповідні місця розташувань казарм, гуртожитків та іншої інформації, а вже 13.03.2022 близько 05:30 год. по приміщеннях, розташованих на території Яворівського військового полігону - «Міжнародний центр миротворчості та безпеки», що знаходиться у Яворівському районі Львівської області, здійснено масований ракетний удар у кількості 23 ракети, що спричинило тяжкі наслідки та загибель людей.

Перебуваючи на волі, існує вагомий ризик того, що ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та знову надати інформацію збройним силам російської федерації стосовно місць здійснення обстрілів, що може призвести до людських жертв та руйнувань.

Ураховуючи характер вчиненого обвинуваченим злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, на думку прокурора, є всі підстави вважати, що обвинувачений може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідка, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини проти основ національної безпеки України, об`єктивно необхідним є продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою заперечив. Просив суд обрати ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора заперечив.

Заслухавши клопотання прокурора, пояснення обвинуваченого, позицію захисника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 25.08.2022 з утриманням останнього у Львівській установі виконання покарань №19.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.08.2022 ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави продовжено до 27.09.2022 включно, з утриманням останнього у Львівській установі виконання покарань №19.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.09.2022 ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави продовжено до 20.11.2022 включно, з утриманням останнього у Львівській установі виконання покарань №19.

Ухвалою суду від 17.11.2022 р. обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», на 60 діб, тобто до 15 січня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 10.01.2023 р. обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», на 60 діб, тобто до 10 березня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 10.03.2023 р. обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», на 60 діб, тобто до 08 травня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 05.05.2023 р. обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», на 60 діб, тобто до 03 липня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 03.07.2023 р. обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», на 60 діб, тобто до 31 серпня 2023 року, без визначення розміру застави./Том №3 а.с.26-30/

Згідно ч.ч.1 -3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи заявлене прокурором клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання від вартою, суд враховує положення ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а також частини 2 ст. 29 Конституції України.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає, що судовий розгляд на даний час триває, ризики, які стали підставою для обрання та в подальшому продовження строку запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшились, оскільки з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, зокрема встановленими ризиками, з огляду на високу вірогідність переховування від суду, підтверджує наведені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду даного клопотання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, а також те, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, державної зради (в редакції Кримінального кодексу України станом на 05.01.2022), який є особливо тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацією майна або без такої.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги обставини, які вказують на доцільність та наявність підстав для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 111 КК України (в редакції Кримінального кодексу України станом на 05.01.2022 року) під час дії воєнного стану, суд вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 315 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000135 від 12.07.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, - задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», на 60 діб, тобто до 29 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти напрокурора - заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 04 вересня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1