Справа № 304/1522/23 Провадження № 1-кс/304/331/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за №0000213 від 08 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В :

Повний текст ухвали оголошено учасникам провадження о 16.30 год 14 серпня 2023 року.

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000213 від 08 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування, кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 08 серпня 2023 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07 серпня 2023 року біля 19.35 год, у групі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, діючи умисно з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, нехтуючи присутністю сторонніх осіб, взявши з дому дерев`яні кілки та дерев`яну биту, вище вказаною групою, зайшли до дворогосподарства будинку АДРЕСА_3 , де проживають ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, нехтуючи встановленим у суспільстві порядком, демонструючи грубу силу та жорстокість, у відсутність будь-яких підстав, безпричинно, нахабно, виражаючись нецензурними словами почали бити вищевказаними дерев`яними предметами по вікнах та дверях будівлі, пошкодивши при цьому віконні та дверні скла, на зауваження припинити хуліганські дії не реагували та, проникнувши в середину будинку, нанесли декілька ударів руками по тілу ОСОБА_10 , чим спричинили останній тілесні ушкодження у вигляді синців на руках, після чого предметами у виді дерев`яних кілків та дерев`яної бити велику кількість ударів по тілу та голові ОСОБА_9 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом кісток лицевого черепа. За даним фактом ОСОБА_4 08 серпня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Підозра, оголошена ОСОБА_4 , обґрунтовується зібраними на стадії досудового розслідування доказами, а саме: показами свідків, протоколами допиту потерпілих, протоколами огляду місця події, а саме будинку № 58 «А» та будинку АДРЕСА_3 , вилученими дерев`яними кілками та битою, на поверхнях яких виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров, протоколами проведення впізнання. Вина ОСОБА_4 виражається у прямому умислі, яким охоплюються інкриміновані йому дії, а тому орган досудового розслідування переконаний, що останній може продовжити вчинення кримінальних правопорушень з метою залякування потерпілих. Стан здоров`я підозрюваний ОСОБА_4 має задовільний, на обліку в лікаря психіатра, фтизіатра, нарколога не перебуває. Крім того, постійного місця роботи підозрюваний також не має, а на обліку в Центрі зайнятості не перебуває; не одружений, дітей не має, а тому немає міцних соціальних зв`язків. Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину проти громадського порядку та моральності, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ніде не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Окрім того злочин вчинений у групі з іншими близькими йому родичами, батьком та братами. Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зв`язків, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 може ухилитись від досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не буде усунуто ризик, передбачений ч. 5 ст. 177 КПК України, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України на даний час встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема це підтверджується тим, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення покаранням у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, зокрема, ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, з метою уникнення покарання може чинити на свідків та потерпілих, які йому добре відомі, оскільки проживають на одній вулиці, психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнього кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, а також на даний час обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 389, 336 КК України. Оскільки вищенаведене не дає підстав звертатися до суду із більш м`яким запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_4 , так як вони не забезпечать виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просив таке задовольнити, при цьому посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання категорично заперечили та просили застосувати інший більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 року, § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

У судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2023 року біля 19.35 год ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , жителі с. Порошково Ужгородського району Закарпатської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно з особливою зухвалістю у присутності по сторонніх осіб, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень з заздалегідь заготовленими дерев`яними палицями зайшли до дворогосподарства будинку АДРЕСА_3 , де спричинили тілесні ушкодження власниці будинку ОСОБА_16 у вигляді синців та ОСОБА_17 у вигляді перелому основи черепа, ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом кісток лицевого черепа, при цьому розбили вікна та двері вказаного будинку.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2023 року, 08 серпня 2023 року матеріали досудового розслідування за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296 КК України.

08 серпня 2023 року ОСОБА_18 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про що свідчать докази, зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді, а саме: рапорт помічника чергового відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_19 від 08 серпня 2023 року, протокол огляду місця події від 07 серпня 2023 року, протокол огляду місця події від 07 серпня 2023 року з фототаблицею до нього, протоколи допитів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_20 від 08 серпня 2023 року, протоколи допитів свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 від 08 серпня 2023 року, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 серпня 2023 року, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 молодий за віком, неодружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховуватися підозрюваним ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливати на потерпілих та свідків та у цьому ж кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак до нього з огляду на положення ст. 177, 181 КПК України слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів, без визначення відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави.

Згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за №0000213 від 08 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 45 (сорок п`ять) днів, а саме до 22 вересня 2023 року (включно), без визначення розміру застави.

Дата закінчення дії ухвали 22 вересня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1