Справа № 589/2887/23
Провадження № 1-кп/589/548/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження № 0000170 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.05.2023, по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапліївка, Шосткинського району, Сумської області, військовозобов`язаного, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

10.12.2020 Конотопським міськрайсудом за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 5100 гривень, який до теперішнього часу не сплачений

03.04.2023 Шосткинським міськрайсудом за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 120 годин

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2023 близько 00:50 год., ОСОБА_2 , підійшов до балкону квартири АДРЕСА_3 , яка належить померлому батьку потерпілої ОСОБА_3 , пошкодив скло на іконному вікні вказаної квартири, та цілеспрямовано переліз до балкону квартири. Після чого, ОСОБА_2 , маючи умисел на незаконне проникнення до житла особи, всупереч ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за відсутності дозволу ОСОБА_3 на проникнення до її квартири, самовільно, пошкодивши скло на вікні, зайшов всередину, чим порушив недоторканість житла.

Умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковані за п. 1 ст. 162, а саме незаконне проникнення до житла.

Після чого, ОСОБА_2 маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , з якою перебував у сімейних відносинах, 1.05.2023 близько 01:00 год., знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , в ході словесної сварки з потерпілою ОСОБА_3 , на грунті ревнощів, діючи умисно, у присутності дитини, наніс два удари кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_3 , від останнього удару вона впала на підлогу. Потім ОСОБА_2 правою ногою наніс один уap по спині ОСОБА_3 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 були завдані тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на повіках правого і окса (2) з переходом в праву виличну ділянку (1) на фоні болючої припухлості м`яких тканин, садна на фоні крововилива нижнього повіка правого ока (1), на спинці носу (1), в ділянці правої лопатки садно на фоні крововиливу, які : відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 86 від 15.05.2023 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковані із ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі та обізнаний щодо обмеження права на апеляційне оскарження.

Потерпіла також надала заяву, відповідно до якої не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Крім того, зазначила, що вона обізнана щодо обмеження права на апеляційне оскарження.

Суд, шляхом дослідження відповідних заяв, встановив, що обвинувачений та потерпіла обізнані із своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій.

Відповідно до частини 2 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Частиною 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, а також кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий та на момент вчинення нових правопорушень не відбув жодного призначеного раніше йому покарання в тому числі і покарання за кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.125 КК України відносно ОСОБА_3 . На обліку у лікарів нарколога та психіатра останній не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на нього не надходило.

Суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання: повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини .

Також, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_2 не має стабільного джерела прибутку, крім цього має несплачений штраф у розмірі 5100 грн., а тому покарання у виді штрафу до останнього застосовувати недоцільно.

Також суд бере до уваги , що зазначені кримінальні проступки обвинувачений вчинив через 1 місяць 9 днів після винесення виро за попереднє правопорушення вчинене відносно ОСОБА_3 , яким його було засуджено до громадських робіт, а тому при призначенні покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, суд приходить до переконання, щодо недоцільності призначення останньому покарання у виді штрафу, а так як останній не працевлаштований , то суд позбавлений можливості у виді виправних робіт за зазначений проступок.

Крім цього, виходячи з вище викладеного, суд приходить до переконання, що останній вперто на шлях виправлення не становиться та належних висновків для себе не робить, а призначені раніше покарання у виді штрафу та громадських робіт не призводять до досягнення мети - перевиховання обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, декількох пом`якшуючих покарання обставин, та обтяжуючих обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання

в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, та в межах санкції 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, так як останній потребує суттєвого та методичного контролю за його поведінки з боку Держави.

Підстав для застосування ст.75,69 КК України суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив дане кримінальне правопорушення після ухвалення 03.04.2023 року вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, за якими його засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт, то остаточне покарання останньому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст.ст.71 ч.1, 72 КК України шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком і остаточно призначивши покрайня у вигляді обмеження волі із розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту його затримання.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті ) годин.

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один ) рік шість місяців

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_2 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.04.2023 у виді громадських робіт строком сто двадцять годин, що згідно вимог статті 72 КК України відповідає двадцяти п`яти дням обмеження волі, і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців двадцять п`ять днів.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту його затримання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1