Номер провадження:1-кс/521/1552/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2023 року м. Одеса
29.07.2022 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси було накладено арешт на майно: свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_3 та транспортний засіб марки «DAEWOO» моделі «Lanos», д.н.з НОМЕР_2 , які були вилучені в ході огляду місця події 28.07.2022 року.
Відповідно до висновку трасологічної експертизи ідентифікаційних маркувань КТЗ № 22-3623 від 27.09.2022 року, яка проведена Одеським НДІСЕ: 1)На автомобілі «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, ідентифікаційний номер (номер кузова) змінено шляхом заміни ділянки номерної деталі з наявним маркуванням. Ідентифікаційний номер двигуна НОМЕР_3 не змінювалось і є первинним. 2)На автомобілі «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, проводилось зміна ідентифікаційного номера автомобіля шляхом видалення фрагмента номерної деталі з первинним ідентифікаційним номером та наступним вварюванням аналогічної ділянки не в заводських умовах з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 в кузов досліджуваного автомобіля. 3)На досліджуваному автомобілі «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом видалення фрагменту номерної деталі з первинним номером кузова. У зв`язку з тим, що фрагмент з первинним маркуванням видалений, а дублюючи носії інформації з первинним номером кузова перевстановлений, встановити первинний номер кузова досліджуванного автомобіля не надалося можливим. Маркування номера двигуна НОМЕР_3 не змінювалось і є первинним.
З урахуванням встановлених обставин, ОСОБА_3 вважає, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню та просить скасувати арешт майна.
Заявник ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, відповідно до якої своє клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Дізнавач СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надав заяву про розгляд клопотання без його участі, у якому зазначено, що у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, ставлення до клопотання не висловлено.
Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 28.07.2022 року в ході проведеного огляду місця події було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 з ознаками підробки, яке було поміщено до сейф-пакету SUD№2011231 та автомобіль марки «DAEWOO» моделі «Lanos», д.н.з НОМЕР_2 , ключі від нього, який було поміщено на штраф-майданчик.
29.07.2022 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси було накладено арешт на майно: свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_3 та транспортний засіб марки «DAEWOO» моделі «Lanos», д.н.з НОМЕР_2 , які були вилучені в ході огляду місця події 28.07.2022 року, заборонено розпорядження та користування зазначеним майном.
Крім того, відповідно до висновку трасологічної експертизи ідентифікаційних маркувань КТЗ № 22-3623 від 27.09.2022 року, яка проведена Одеським НДІСЕ: 1)На автомобілі «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, ідентифікаційний номер (номер кузова) змінено шляхом заміни ділянки номерної деталі з наявним маркуванням. Ідентифікаційний номер двигуна НОМЕР_3 не змінювалось і є первинним. 2)На автомобілі «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, проводилось зміна ідентифікаційного номера автомобіля шляхом видалення фрагмента номерної деталі з первинним ідентифікаційним номером та наступним вварюванням аналогічної ділянки не в заводських умовах з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 в кузов досліджуваного автомобіля. 3)На досліджуваному автомобілі «DAEWOO Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, ідентифікаційний номер кузова змінювався шляхом видалення фрагменту номерної деталі з первинним номером кузова. У зв`язку з тим, що фрагмент з первинним маркуванням видалений, а дублюючи носії інформації з первинним номером кузова перевстановлений, встановити первинний номер кузова досліджуванного автомобіля не надалося можливим. Маркування номера двигуна НОМЕР_3 не змінювалось і є первинним.
Також встановлено і стороною обвинувачення не оспорюється факт володіння даним транспортним засобом саме гр. ОСОБА_3 , у фактичному вололдінні якого перебував автомобіль та саме у останнього автомобіль був вилучений під час його огляду.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що під час накладення арешту на зазначений у клопотанні автомобіль та свідоцтво про реєстрацію т/з, судом враховувалися доводи клопотання, які були надані слідчому судді після вилучення автомобіля та свідоцтва про реєстрацію т/з у липні 2022 року до проведення експертних досліджень, на той час були обґрунтовані та арешт було накладено з метою збереження речового доказу.
В подальшому ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12.10.2022 року клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна задоволено. Скасовано арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси 29.07.2022 року у в частині заборони користуватись майном. Рішення суду обгрунтовано тим, що з арештованим майном виконані всі необхідні слідчі та процесуальні дії, такий захід забезпечення кримінального провадження не виконує своєї мети, а лише надмірно обтяжує права власника та складається ситуація, коли факт знищення встановлений належним чином, встановити особу яка вчинила правопорушення не можливо, натомість обтяження у вигляді арешту майна, повинно тривати стільки скільки це буде потрібно органу розслідування. Крім того, слідчий суддя під час розгляду зазначеного клопотання звернув увагу, що виявлення факту зміни ідентифікаційного номеру автомобіля стало можливим випадково під час перевірки документів на транспортний засіб та дії органу досудового розслідування у даному випадку повинні були бути направлені на розкриття правопорушення і знаходження особи, яка вчинила знищення номеру автомобіля і представлення його до суду. Разом з тим, не може бути обтяження у вигляді арешту майна всього транспортного засобу, як засіб покарання власника майна. Крім того, слідчий суддя також в своєму рішенні від 12.10.2022 року зазначив, що станом на день судового розгляду підстав для повного скасування арешту з майна не має та в подальшому можливо буде вирішити питання про скасування обмеження у праві на розпорядження, у випадку не виконання органом досудового розслідування завдань кримінального провадження і не встановлення осіб, які вчинили вказане кримінальне правопорушення.
При цьому з часу часткового скасування арешту майна минуло понад сім місяців, за результатами розслідування факту підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не встановлено, будь-яких інших доказів у кримінальному провадженні з цього часу щодо обґрунтованості та доцільності продовжувати арешт майна також не отримано. Разом з тим встановлений факт зміни ідентифікаційного номеру та видалення фрагменту номерної деталі з первинним номером кузову автомобілі «DAEWOO Lanos», однак жодних дій за цим фактом з моменту їх виявлення, а саме 27.09.2022 року - складення висновку експерта, звернення уваги слідчим суддею під час часткового скасування арешту майна 12.10.2022 року, органом досудового розслідування не здійснено. Матеріали кримінального провадження окрім протоколу огляду місця події від 28.07.2022 року, клопотання про арешт майна та ухвали слідчого судді про його задоволення, наведених вище експертних висновків, містяь протоколи допиту свідків від 28.07.2022 року, яких було залучено у якості понятих під час огляду та пояснення самого ОСОБА_3 від 28.07.2022 року. Останні слідчі дії, які були здійсненні у кримінальному провадженні - це складання протоколу від 04.05.2023 року про виконання ухвали про арешт майна, відповідно до якого ОСОБА_3 повідомолено про заборону відчудження майна відповідно до ухвали слідчого судді від 12.10.2023 року, якою скасовано арешт майна в частині користування майном.
На час розгляду клопотання відповідно до витягу з ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення внесено 28.07.2022 року за ч.4 ст.358 КК України за фактом виявлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки, будь-яких інших кримінальних правопорушень органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженнні не розслідується. Відповідно до диспозиції ч.4 ст. 358 КК кримінальна відповідальність передбачена за використання завідомо підробленого документа, відповідно до санкції наведеної норми КК можливе покарання не передбачає спеціальної конфіскації, конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Крім того, у кримінальному провадженні відсутні підстави для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, цивільний позов.
Матеріали кримніального провадження, які містять встановлені обставини і зазначені вище, не містять відомостей про повідомлення про підозру щодо вчинення кримінального правопорушення жодній особі, серед іншого і володільцю (або власнику) ОСОБА_3 .
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканість права власності.
Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним та передбачає позбавлення власності лише на умовах, передбачених законом, а держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію законів. Більше того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Вирішуючи питання про скасування арешту на майно, слідчий суддя враховує положення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В цьому контексті слідчий суддя зауважує, що згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, невиправдане втручання та обмеження будь-якого із зазначених елементів, які становлять зміст права власності, призведе до свавільного порушення захищеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини.
Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Принцип «пропорційності» вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей.
У розглядуваному випадку тривалий час майно перебуває під арештом, в ході досудового розслідування встановлено відсутність факту підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, не доведено того факту, що автомобіль, на який накладено арешт, має наразі якесь доказове значення для даного кримінального провадження за фактом використання завідомо підробленого документу, зокрема силу речового доказу, при цьому слідчий суддя звертає увагу на тривалість здійснення досудового розслідування у формі дізнання з 28.07.2022 року, відсутність осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) та тривалість обмеження права власності власника (володільця) транспортного засобу.
З наведених вище мотивів слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для подальшого утримання майна під арештом у кримінальному провадженгні за фактом використання завідомо підробленого документа, оскільки сама по собі тривалість досудового розслідування без проведення необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини, не виправдовує втручання у права та інтереси власника (володільця) майна та вказане непропорційно та протягом тривалого часу обмежує законного власника (володільця) майна у праві на мирне володіння своїм майном, без належної правової підстави. Органом досудового розслідування не доведено необхідності продовження забезпечення кримінального провадження за фактом використання завідомо підробленого документа у вигляді арешту зазначеного майна.
Враховуючи викладене, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не вбачаються. З цих мотивів слідчий суддя задовольняє клопотання та скасовує арешт в частині обмеження права розпорядження майном.
Що стосується вимог клопотання про безоплатне повернення майна, то слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 12.10.2022 року було скасовано арешт майна в частині користування майном та відповідно до розписки ОСОБА_3 , останній отримав від дізнавача транспортний засіб з правом користування, а отже фактично на час розгляду клопотання арештоване майно перебуває у користуванні заявника та відомостей, що майно будь-ким утримується слідчому судді не надано.
Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України. Згідно вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Виходячі з наведеного, до компетенції слідчого судді вирішення питання щодо повернення майна, арешт якого скасовано, не відноситься та відповідно до вимог КПК України виконується органом досудового розслідування.
Керуючись ст. ст.7,26, 132, 170,173, 174 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Скасувати арешт у вигляді обмеженням права розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 29.07.2022 року на свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_3 та транспортний засіб марки «DAEWOO» моделі «Lanos», д.н.з НОМЕР_2 , які були вилучені в ході огляду місця події 28.07.2022 року.
Виконання ухвали слідчого судді доручити дізнавачу та прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1