Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

06 червня 2023 року

смт. Покотилівка Харківської області

Справа № 635/3514/23

Провадження № 1-кп/635/277/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Харківський районний суду Харківської області розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000392 від 12 жовтня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області 25 травня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000392 від 12 жовтня 2023 року.

Відповідно до статті 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень статей 75, 76 КПК України, було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 та передано кримінальне провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2023 року вказане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2023 року призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив про можливість призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечував.

Прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи поданого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Щодо можливості призначення справи до судового розгляду

Суд, виконавши вимоги статей 342-345 КПК України, ознайомившись з обвинувальним актом, дійшов висновку, що кримінальне провадження підсудне Харківському районному суду Харківської області, обвинувальний акт відповідає формальним вимогам процесуального закону щодо форми і змісту, підстав для його повернення прокурору, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, провівши підготовку до судового розгляду і вирішивши питання, передбачені частиною 2 статті 315 КПК України, суд дійшов висновку про закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

Щодо запобіжного заходу, застосовані норми права та мотиви суду

У підготовчому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 6 до 10 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду,

Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 10.04.2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 10.06.2023 року включно.

Враховуючи, що у визначений строк розглянути вказане кримінальне провадження не можливо, а ризики, що були підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу продовжують існувати по теперішній час, а саме може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики не зменшилися та виправдовують необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти продовження стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, дослідивши клопотання та додані до нього докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення(ч. 3 ст. 331 КПК України).

Відповідно до стаття 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчиняти інші кримінальні правопорушення та інше. Таким чином при продовженні дії запобіжного заходу суд також виходить з вищевказаної мети.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 10.04.2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 10.06.2023 року включно.

При судовому розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, суд вважає, що обґрунтованість підозри була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Питання обґрунтованості пред`явленого, обвинувачення з огляду на стадію цього кримінального провадження(підготовка до судового розгляду) наразі не вирішується, оскільки докази, які на думку сторони обвинувачення його підтверджують, підлягають дослідженню в порядку глави 4 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

Суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченими переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Суд зазначає, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином існують достатні ризики для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду обвинуваченого ОСОБА_4 .

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, суд враховує, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

В даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_4 , а саме тим, що обвинуваченому відомі показання свідків, особисті дані яких відкриті обвинуваченому, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону. Обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання.

В даному випадку, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків та потерпілу особу у цьому ж кримінальному провадженні.

Що стосується посилання прокурора, на наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи можливість продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується(п.5 ч.1 ст.177 КПК України), суд вважає його доведеним, враховуючи обставини вчиненого злочину, ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність й надалі вчиняти аналогічні злочини, що свідчить про соціальну небезпеку особи, та унеможливлює його перебування в даний час у суспільстві.

Тому, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки підстави, які були на час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, продовжують існувати.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт(цілодобово) у судовому засіданні не встановлено.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, суду захисником та обвинуваченим не надано.

Суд зазначає, що наразі саме обраний запобіжний захід домашній арешт(цілодобово), відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість та доцільність застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту(цілодобово) відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 197, 315, 331, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шістдесят днів, тобто до 04 серпня 2023 року включно.

Строк дії ухвали визначити шістдесят днів, тобто до 04 серпня 2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України на строк дії ухвали, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- невідкладно повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали для виконання та контролю за належною поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити слідчому відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307КК України одноособово у відкритому судовому засіданні на 14 червня 2023 року о 12 годині 15 хвилин в приміщенні Харківського районного суду Харківської області за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вулиця Сковороди, 18.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 07 червня 2023 року 10 годині 15 хвилин.

Суддя ОСОБА_5