Справа № 524/6639/20
Провадження №1-кп/524/75/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 03.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду про те, що стосовно нього працівниками Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області під час досудового розслідування здійснювались незаконні дії, а саме до нього застосовувався фізичний та моральний вплив з метою примусити визнати провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його утримували більше доби без санкції суду, наразі у нього погіршився стан здоров`я, бездіяльність сторони обвинувачення щодо забезпечення явки у судове засідання потерпілих та свідків порушують його права на захист. Просив суд вжити заходи з приводу застосування стосовно нього працівниками Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області під час досудового розслідування незаконних методів дізнання, погіршення його стану здоров`я, неприбуття в судове засідання потерпілих та свідків.

З огляду на вищенаведене, судом на обговорення учасників судового провадження було поставлено питання про доцільність доручення Територіальному управлінню розташованого у м. Полтава Державного бюро розслідувань організацію проведення перевірки заяви обвинуваченого щодо застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування, доручення ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» обстеження, та за необхідності надання медичної допомоги обвинуваченому, накладення грошового стягнення на потерпілих та свідків у зв`язку з неявкою до суду .

В частині доручення проведення перевірки повідомлення обвинуваченого про незаконні методи дізнання та забезпечення надання йому необхідної медичної допомоги, прокурор поклалася на розсуд суду, в частині накладення грошового стягнення на потерпілих та свідків, вважала заявлене клопотання передчасним, оскільки відсутні відомості про належне повідомлення останніх про виклик в судове засідання, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 наполягали на задоволенні клопотань.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження , приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.333 ч. 3 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Як передбачають положення частини 6 статті 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Статтею 22 КПК України закріплено принципи змагальності, згідно з яким прокурор, підсудний, його захисник чи законний представник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники беруть участь у судовому засіданні як сторони і користуються рівними правами та свободою в наданні доказів, їх дослідженні та доведенні переконливості перед судом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих прав.

За змістом ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права і законність.

У статті 8 КПК України вказується, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував (див. рішення у "Спінов проти України" п.55), що коли особа заявляє небезпідставну скаргу на те, що її було піддано серйозному неналежному поводженню з боку правоохоронців на порушення статті 3, це положення, якщо його тлумачити у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції ( 995_004 ) "гарантувати кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в... Конвенції", за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Таке розслідування має бути здатним привести до встановлення й покарання винних осіб. Мінімальні критерії ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, також передбачають, щоб розслідування було незалежним, безстороннім та було об`єктом публічного нагляду, у той час як компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю та швидкістю (див., наприклад, рішення у справі "Менешева проти Росії" (Menesheva v. Russia), N 59261/00, п. 67, ЄСПЛ 2006-...).

Виходячи з наведеного, коли особа висуває не безпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, яке було таким, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це положення, взяте у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, за своїм змістом вимагає ефективного офіційного розслідування.

З урахуванням викладеного, системного аналізу норм КПК України, доводи з обвинуваченого в судовому засіданні про застосування до нього насильства, погроз або інших недозволених методів, навіть у випадку, коли це не призвело до дачі показань проти себе або інших осіб, повинні бути перевірені судом для реалізації повною мірою наданих законом повноважень реагування на такі факти в разі їх підтвердження з метою створення необхідних умов для захисту порушених прав особи, притягнення винних осіб до відповідальності й недопущення подібних порушень у майбутньому.

Суд наголошує, що така перевірка, за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування, а тому вважає за необхідне доручити організацію проведення перевірки фактів викладених у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 - Територіальному управлінню розташованого у м. Полтава Державного бюро розслідувань.

Враховуючи вимоги ст.. 28 УКПК України, а також те, що кримінальне провадження здійснюється тривалий час, суд вважає за можливе встановити строк виконання ухвали суду в цій частині до 08.07.2023 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обовязок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п.72 рішення від 18.12.2008 року по справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Положеннями ст. 11 Закону України «Про попереднє увязнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоровя, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до п.2.3 «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоровя за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоровя з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення прав обвинуваченого ОСОБА_5 на отримання необхідної та достатньої медичної допомоги суд вважає необхідним зобов`язати уповноважених осіб Державної установи «Полтавської установи виконання покарань (№23)» забезпечити проведення повного медичного обстеження ОСОБА_5 для встановлення наявних у нього захворювань, а також надання необхідної медичної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення .

Відповідно до ч.3 ст.140 КПК України привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення потерпілих та свідків про виклик до суду , а тому накладення на них грошового стягнення є передчасним.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання обвинуваченого у цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 206 ч.6, 333 , 350, 372 КПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про вжиття заходів з приводу застосування стосовно нього працівниками Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області незаконних методів дізнання під час досудового розслідування, погіршення його стану здоров`я, неприбуття в судове засідання потерпілих та свідків - задовольнити частково.

Доручити Територіальному управлінню розташованого у м. Полтава Державного бюро розслідувань організацію проведення перевірки заяви обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування працівниками Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, за наслідками якої прийняти відповідне рішення.

Встановити строк виконання ухвали суду в цій частині до 08.07.2023 року.

Зобов`язати державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» відповідно до «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року забезпечити обстеження та надання за необхідності медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1