Справа №591/5549/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1118/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції в місті Суми клопотання прокурора ОСОБА_9 , про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Сумського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 квітня 2023 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Зі змісту оскаржуваного вироку Зарічного районного суду м. Суми від 21 квітня 2023 року вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не більше ніж до 19 червня 2023 року включно.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вироком Зарічного районного суду м. Суми від 21 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 червня 2023 року включно, проте апеляційний розгляд скарги обвинуваченого призначено на 23 жовтня 2023 року.

Враховуючи, що ризики, які існували на час обрання судом запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , не змінилися, дані про його особу, зокрема останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, вік обвинуваченого, відсутність у нього утриманців, інших джерел доходів, постійного місця проживання та роботи, а тому існують достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також той факт, що застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, не може запобігти можливим ризикам і досягти мети кримінального провадження, тому обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо обставин справи, думку прокурора ОСОБА_6 , яка клопотання прокурора підтримала, вважала за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу, захисника ОСОБА_8 , який підтримав позицію обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та доводи заявленого клопотання колегія суддів дійшла такого висновку.

За приписами ст.331КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту статті положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що на даний час існує вирок суду першої інстанції, що не набрав законної сили, відповідно до якого ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України, який є тяжким злочином і обвинуваченому призначено покарання у виді 06 років позбавлення волі.

Колегія суддів враховує, що ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку обвинуваченого таких загроз, як: вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Тому, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, враховуючи особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, джерела доходів, корисливий мотив вчиненого злочину, про що обґрунтовано зауважив прокурор в своєму клопотанні, колегія суддів вважає, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження цього запобіжного заходу і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, продовжує існувати обґрунтований ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, а більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.

На даний час вирок Зарічного районного суду м. Суми від 21 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 не набрав законної сили, а тому, враховуючи положення статей 177, 178 КПК України, з метою уникнення ризиків, які були встановлені в ході досудового розслідування, залишалися на стадії судового розгляду в суді першої інстанції та продовжують існувати на стадії апеляційного провадження, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ч.2 ст. 376 ст.ст. 178, 183, 199, 331, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_9 , про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до «14» серпня 2023 року включно.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4