Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/431/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2023 року, якою задоволено клопотання та закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001160 від 28.02.2013 року, за ч.3 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2023 року, закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001160 від 28.02.2013 року, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Рішення суду мотивоване тим, що у кримінальному провадженні №0001160 від 28.02.2013 року особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, не встановлено, з часу його вчинення минуло більше десяти років, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а кримінальне провадження направити до СВ Олександрійського РВП для закінчення шляхом пред`явлення обвинувачення особам які встановлені під час досудового розслідування.

Свої вимоги обґрунтував тим, що дане рішення винесено в супереч, дійсним обставинам кримінального провадження з порушенням процесуальних норм. Даною ухвалою ставиться крапка у злочині за ч.3 ст.185 КК України де з першого дня відомі особи які вчинили злочин, встановлено і задокументовано ким, кому, на які суми продано частину викраденого. Ухвала опирається на ст. 49 КК звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, але норми і порядок ст.286, 287, 288 КПК суддя ігнорує, підводячи все разом під ст.284 КПК.

Крім того зазначає, що не виконані розпорядження вищестоячих органів, питання щодо не пред`явлення звинувачення залишаються без відповіді. Також без відповіді залишаються питання, щодо невстановленої особи слідством. Крім того питання про повернення вилучених та переданих на відповідальне зберігання 20 плит перекриття ПК 59-15 залишається не вирішеним.

Заслухавши доповідача, потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положення ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до вимог п.2, 4 ч.1 ст.411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Проте суд першої інстанції недотримався вказаних норм закону та дійшов до передчасного висновку про задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, належного, повного та всебічного проведення слідчих дій у справі проведено не було.

Так, 05.04.2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання, в якому прокурор просив закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001160 від 28.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що невстановлені особи в період часу з грудня 2010 року по червень 2011 року таємно заволоділи будівельними матеріалами, котрі були частинами будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена будівля належить на праві приватної власності ОСОБА_7 . В подальшому невстановлені особи з місця події зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_7 значну матеріальну шкоду.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області № 05-01/3129/3-225 від 07.07.2006 року ЗАТ «Семенівський завод гірського воску» ліквідовано у зв`язку з банкрутством. У зазначеній ухвалі також зазначено, що з метою продажу майна цього підприємства із приватним підприємцем ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу № 32 віл 26.09.2005 року будівлі інженерно-лабораторного корпусу цього заводу.

В подальшому, приватний підприємець ОСОБА_8 згідно договору купівлі-продажу №3 від 15.05.2006 року продав будівлю інженерно-лабораторного корпусу ОСОБА_7 . Зазначена будівля знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, голова Димитрівської селищної ради ОСОБА_9 уклала із ТОВ «Синергія-С» в особі ОСОБА_10 договір побутового підряду від 15.11.2010 року про демонтаж вищевказаної будівлі та передачу матеріалів, отриманих від демонтаж у власність ТОВ «Синергія-С».

Роботи із демонтажу цієї будівлі від ТОВ «Синергія-С» на підставі доручення № 117 від 15.11.2010 року очолював ОСОБА_11 .

За час проведення робіт з демонтажу будівлі ОСОБА_11 заходи до складування будівельних матеріалів, що утворюються від демонтажу будівлі не вживались та протягом травня-липня 2011 року було незаконно, невстановленими особами ( ОСОБА_11 факт реалізації будівельних матеріалів заперечує) відчужено плит та цегли, що належать ОСОБА_7 , на суму 11 157,80 гривень.

В ході розслідування встановити будь-які документи про облік будівельних матеріалів, що утворюються від демонтажу будівлі та подальший їх рух в ТОВ «Сінергія-С» відсутні.

За даним фактом 21.07.2011 року прокурором м. Олександрії радником юстиції винесено постанову про порушення кримінальної справи, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

28.02.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001160 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення не представилось можливим. Про підозру в даному кримінальному провадженні нікому не повідомлялося.

Проте, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 22.01.2018 року прокурором Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_12 було надано письмову вказівку слідчому СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_13 , про проведення процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні №0001160 в порядку ст.36 КПК України і, зокрема:

-визнати потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 ;

-до матеріалів кримінального провадження долучити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого;

-допитати колишню голову Димитрівської селищної ради ОСОБА_9 ;

-повторно допитати ОСОБА_11 ;

-провести необхідні слідчі дії для швидкого завершення досудового розслідування кримінального провадження.(т.1 а.с.199).

Також, 15.01.2019 року прокурором Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_12 було надано письмову вказівку слідчому СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 , про проведення процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні №0001160 в порядку ст.36 КПК України і, зокрема:

- визнати потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 ;

-до матеріалів кримінального провадження долучити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого;

-допитати колишню голову Димитрівської селищної ради ОСОБА_9 ;

-повторно допитати ОСОБА_11 ;

-провести необхідні слідчі дії для швидкого завершення досудового розслідування кримінального провадження.(т.1 а.с.201).

Крім того, 20.03.2023 року прокурором Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_12 було надано письмову вказівку слідчому СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_15 , про проведення процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні №0001160 в порядку ст.36 КПК України і, зокрема:

-допитати колишню голову Димитрівської селищної ради ОСОБА_9 ;

-повторно допитати ОСОБА_11 ;

-провести необхідні слідчі дії для швидкого завершення досудового розслідування кримінального провадження.(т.1 а.с.201).

Проте, згідно матеріалів кримінального провадження, вказівки прокурора були виконані не в повному обсязі, у зв`язку із цим ОСОБА_7 не одноразово звертався з клопотаннями про проведення слідчих дій, при цьому він також неодноразово звертався до суду із скаргами про визнання бездіяльності СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та зобов`язати вчинити процесуальні дії в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001160.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10.01.2023 року скаргу ОСОБА_7 задоволено частково та зобов`язано слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області розглянути клопотання ОСОБА_7 від 23.12.2022 року про проведення слідчих та процесуальних дій.

Проте як вбачається із матеріалів кримінального провадження в задоволенні вказаного клопотання частково відмовлено та фактично ніяких слідчих та процесуальних дій виконано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені матеріали кримінального провадження, не надано вищевказаним обставинам належної правої оцінки, не враховано того, що вказівки прокурора щодо проведення слідчих дій не були виконані, а отже не з`ясована законність та обґрунтованість клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

За таких обставин колегія судів доходить висновку, що досудове розслідування не може вважатися повним та об`єктивним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.

Крім того, як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що 28.02.2011 року за заявою ОСОБА_7 від 19.05.2011 року, внесено відомості про кримінальне правопорушення №0001160, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про те, що ОСОБА_7 на праві власності належить будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Невстановлені особи в період часу з грудня 2010 року по червень 2011 року таємно заволоділи будівельними матеріалами, котрі були частинами будівлі. В подальшому невстановлені особи з місця події зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому значну матеріальну шкоду (т.1 а.с.191).

Постановляючи рішення про задоволення клопотання прокурора і закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, визначених ст. 49 КК України, місцевий суд виходив з того, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, оскільки сплинув десятирічний строк з моменту вчинення діяння.

Однак, з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, оскільки він є передчасним та суперечить вимогам закону.

Так, відповідно до ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду, або особа, яка вчинила кримінальне правопорушення не відома. В такому разі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Для закриття кримінального провадження на підставі наведеної норми має бути дві обов`язкові умови: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, у постанові про закриття кримінального провадження стверджується, що проведеними слідчими (розшуковими) діями не вдалось встановити особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, підозра жодній особі не вручена.

Проте, із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, витягу з ЄРДР, пояснень потерпілого ОСОБА_7 та з матеріалів кримінального провадження вбачається, що таке правопорушення виявлено у 2011 році, тобто, станом на травень 2023 року, встановлений законом п`ятнадцятирічний строк не сплинув.

Місцевий суд на зазначене уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку наведеним, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Суд першої інстанції приймаючи рішення керувався строками встановленими ч. 1 ст. 49 КК України, яка регулює порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлених органами досудового розслідування осіб, а не місце перебування яких не відоме, що є в даному випадку.

При цьому, вказана позиція стосовно обрахування строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, узгоджується із висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 09.03.2023 року, справа №676/5139/22.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та направити кримінальне провадження для організації подальшого досудового розслідування під час якого слідчому слід із дотриманням вимог кримінального процесуального закону провести повне та об`єктивне досудове розслідування, виконати у повному обсязі вищевказані вказівки прокурора про виконання слідчих дій, в межах даного кримінального провадження та вжити всіх необхідних та можливих заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001160 від 28.02.2013 року, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - скасувати.

У клопотанні прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0001160 від 28.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - відмовити.

Кримінальне провадження №0001160 від 28.02.2013 року направити процесуальному прокурору для подальшої організації досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)