У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000407 від 22 серпня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, -

В С ТА Н О В И В:

29.08.2023 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000407 від 22 серпня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, за яким він просить: накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події від 22 серпня 2023 року за адресою: село Великі Лази, вулиця Гуцульська, неподалік будинку під №24, на узбіччі дороги, а саме: поліетиленовий зіп-пакет, у якому наявна порошкоподібна кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003281 та скляну ємність у вигляді лампи для освітлення, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003280.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

21.08.2023 до чергової частини ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від ПОГ Паканича А, про те що в ході патрулювання спільно з ВСП у населеному пункті Великі Лази по вулиці Гуцульській ними було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 де в ході поверхневої перевірки у нього було виявлено поліетиленовий пакет з наявною всередині білою кристалічною сипучою речовиною, ззовні схожою на психотропну.

22 серпня 2023 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000407 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

21 серпня 2023 року о 16 годині 30 хвилин в ході проведення огляду місця події за адресою: с.Великі Лази, вул. Гуцульська, неподалік будинку під №24 на узбіччі дороги дізнавачем СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було: поліетиленовий зіп-пакет, у якому наявна порошкоподібна кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003281 та скляну ємність у вигляді лампи для освітлення, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003280.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 309 КК України, передбачено відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Так, 22 серпня 2023 року постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яка здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні: поліетиленовий зіп-пакет, у якому наявна порошкоподібна кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003281 та скляна ємність у вигляді лампи для освітлення, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003280, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що в даному випадку незастосування арешту на майно може призвести до зникнення, втрати, знищення, передачі чи використання вказаного майна, адже у органу досудового розслідування є необхідність призначення судової експертизи наркотичних засобів, на предмет можливої наявності наркотичних речовин, встановлення причетності інших осіб до вчинення як даного кримінального правопорушення так і можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що вище вказані речі, предмети та речовини являюся речовими доказами по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність накласти арешт, без можливості відчуження, на дані речі, предмети та речовини, оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, орган досудового розслідування просить накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події від 22 серпня 2023 року за адресою: село Великі Лази, вулиця Гуцульська, неподалік будинку під №24, на узбіччі дороги, а саме: поліетиленовий зіп-пакет, у якому наявна порошкоподібна кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003281 та скляну ємність у вигляді лампи для освітлення, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003280.

У судове засідання прокурор не прибув, хоча про час та місце судвого розгляду був належним чином повідомлений.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000407 від 22 серпня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань являється те, що 21.08.2023 до ч. ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від ПОГ Паканича АЮ, про те, що в ході патрулювання з ВСП у населеному пункті Великі Лази по вул. Гуцульській ними було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в ході поверхневої перевірки у нього було виявлено політеленовий пакет з наявною всередині білою кристалічною речовиною, ззовні схожою на психотропну.

Як вбачається з протоколу огляду від 21.08.2023 року, в ході огляду місця події, за адресою: с. Великі Лази, вул. Гуцульська, неподалік будинку під №24 на узбіччі дороги дізнавачем СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було: поліетиленовий зіп-пакет, у якому наявна порошкоподібна кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003281 та скляну ємність у вигляді лампи для освітлення, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003280.

Згідно розписки гр. ОСОБА_4 від 21.08.2023 року, останні добровільно надав працівника поліції згорток у поліетиленовому пакеті з кристалічною речовиною та колбу колбу з під лампи

Згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_4 від 21.08.2023 року він замовив через телеграм бот наркотичні речовини у вигляді білої кристалічної речовини.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 22.08.2023 року поліетиленовий зіп-пакет, у якому наявна порошкоподібна кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на психотропну, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003281 та скляна ємність у вигляді лампи для освітлення, яка в ході огляду поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 0003280, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що до теперішнього часу жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході огляду особи, є майном особи, яка не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Крім того, як зазначено у ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З огляду на викладене у слідчого судді відсутні законні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на речі, які були вилучені під час проведення огляду місця події за адресою: с. Великі Лази, вул. Гуцульська, неподалік будинку під №24 на узбіччі дороги, адже прокурор не довів правової підстави для застосування арешту, відтак слід відмовити у задоволенні зазначеного клопотання.

Проте з огляду на той факт, що вилучені речі можуть бути предметами, які вилучені законом з обігу, слідчий суддя не вирішує питання про їх повернення власнику, оскільки вони згідно ч. 7 ст. 237 КПК України підлягають обов`язковому вилученню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити повністю у задоволенні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000407 від 22 серпня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна.

Ухвала про відмову у накладенні арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1