Справа №522/6731/21
Провадження по справі № 1-кп/522/60/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси №106 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001025 від 17.09.2020 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, яка має вищу освіту, не працюючої, зареєстрованою та фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001025 від 17.09.2020 року, стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Від захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , надійшло клопотання про закриття кримінального провадження № 0001025 від 17.09.2020 року, стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного п. 2 ч. 2, 3 ст. 219 КПК України, яке він в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Крім того, від захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , надійшло клопотання про витребування з Офісу Генеральної прокуратури, як держателя Реєстру, певних документів, а саме: копії документів (роздруківку з екрану, скріншот) щодо руху кримінального №0001025 від 17.09.2020 року, стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, окремо по вкладкам «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», за увесь період здійснення, та кримінального провадження за №0000015 від 11.01.2018 року, а також інформації, щодо надходження на адресу прокуратури копії постанови про закриття кримінального провадження від 18.09.2020 року та матеріалів кримінального провадження №0001025 від 17.09.2020 року та дані щодо їх реєстрації в органах прокуратури, яке він в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, вважала, що досудове розслідування було закінчено в передбачені чинним кримінальним процесуальним законом строки. Стосовно клопотання про витребування з Офісу Генеральної прокуратури, як держателя Реєстру, певних документів та інформації, заперечувала, оскільки вважала, що суду вже були надані всі документи, які перебували у розпорядженні прокурора, необхідні для вирішення питання за клопотанням захисника про закриття кримінального провадження.

Також прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_3 , проти якого сторона захисту заперечувала.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу обвинуваченій та заперечували проти задоволення вищевказаних клопотань захисника.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали клопотання захисника, клопотання прокурора щодо запобіжного заходу, обвинувальний акт з додатками, суд доходить таких висновків.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частина 2 ст. 28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Водночас ч. 5 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадженні щодо нього було закрите.

Ця норма кореспондує із положеннями частини 1 статті 116 КПК України, яка передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим кодексом строки.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до положень ст. 284 КПК слідчий, дізнавач, прокурор при проведені досудового розслідування за наявності передбачених законом підстав вирішують питання про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України, прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати, у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю.

Обґрунтовуючи подане клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, захисник вказав, що виходячи з наявних в матеріалах справи постанови про закриття кримінального провадження від 20.11.2020 року та постанови про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 18.09.2022 року, сторона захисту ставить під сумнів ту обставину, що постанова про закриття кримінального провадження була скасована у строки, які визначені ч. 8 ст. 284 КПК України, так як між постановою про закриття та постановою про скасування закриття пройшло 64 дні. Крім того, стороною захисту було зазначено, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні був встановлений до 05.11.2020 року.

Таким чином, на думку сторони захисту, постанова від 18.09.2020 року про скасування закриття кримінального провадження №0001025 від 17.09.2020 року була скасована з порушенням строків, визначених ч. 8 ст.284 КПК України.

Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що скасування постанови про закриття провадження у кримінальному провадженні №0001025 від 17.09.2020 року стосовно ОСОБА_3 , мало місце поза межами строків передбачених ст. 219 КПК України, у зв`язку із чим вказане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Дослідивши вимоги клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 17.09.2020 року з матеріалів кримінального провадження №0000386 від 05.05.2018 року було виділено кримінальне провадження № 0001025 від 17.09.2020 року.

18.09.2020 року старшим слідчим відділу СУ ГУНП ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

20.11.2020 року прокурором відділу прокуратури ОСОБА_10 скасовано постанову про закриття кримінального провадження.

04.01.2021 року старшим слідчим відділу СУ ГУНП винесено постанову про закриття кримінального провадження.

09.02.2021 року прокурором відділу прокуратури ОСОБА_11 скасовано постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 , про продовження строку досудового розслідування № 0001025 від 17.09.2020 року до трьох місяців, тобто до 11.05.2021 року.

25.02.2021 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні.

26.03.2021 року повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження, з якими сторона захисту ознайомилась в повному обсязі 29.03.2021 року та обвинувальний акт надійшов до суду 13.04.2021 року.

Враховуючи, що вказане клопотання було подане перед початком дослідження письмових доказів, а наявні в матеріалах провадження документи не надають суду змоги в повному обсязі дослідити вказані стороною захисту обставини в клопотанні, у зв`язку з чим суд вважає подане клопотання передчасним та вважає за необхідне відмовити в його задоволенні.

Разом з тим, сторона захисту не позбавлена можливості подати відповідне клопотання в подальшому, коли судом будуть дослідженні в повному обсязі письмові докази у кримінальному провадженні № 0001025 від 17.09.2020 року, у разі якщо суд дійде висновку про можливість призначення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні до судового розгляду.

Крім того, від захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , надійшло клопотання про витребування з Офісу Генеральної прокуратури, як держателя Реєстру певних документів, а саме: Обліку відомостей про рух кримінального провадження за № 0001025 від 17.09.2020 року стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також інформації, щодо надходження на адресу прокуратури копії постанови про закриття кримінального провадження від 18.09.2020 року та матеріалів кримінального провадження №0001025 від 17.09.2020 року та дані щодо їх реєстрації в органах прокуратури, яке він в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши подане клопотання, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні даного клопотання з таких підстав.

Виходячи із аналізу положень КПК України, в разі необхідності витребування певної інформації чи документів сторона кримінального провадження має право звернутись до суду у відповідності до вимог ст. 159, 160 КПК України, з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд, розглядає клопотання учасників судового провадження, зокрема про витребування певних речей чи документів.

З наданого клопотання вбачається, що сторона захисту просить суд витребувати у сторони обвинувачення усі наявні документи щодо руху кримінального провадження та зобов`язати прокурора їх надати для розгляду клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі п. 10. Ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки сторона захисту вважає, що обвинувальний акт направлений до суду поза межами строку досудового розслідування.

Таким чином, суд вважає, що клопотання захисника не містить належного обґрунтування на підтвердження підстав для витребування відповідних документів.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , про витребування з Офісу Генеральної прокуратури, як держателя Реєстру певних документів та інформації.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що сторона захисту вправі звернутися з відповідним клопотанням, в порядку вимог ст. 159, 160 КПК України.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_3 , яке потерпіла та її представник підтримали.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність зазначених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думки інших учасників судового засідання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно положень ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На даній підготовчій стадії судового провадження суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченій злочину, оскільки це не передбачено вимогами КПК України та порушуватиме фундаментальний принцип «презумпції невинуватості».

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах.

Вирішуючи питання щодо можливості обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд враховує дані щодо особи обвинуваченої, яка є громадянкою України, має вищу освіту, не працевлаштована, має постійне місце реєстрації та проживання в Одеській області.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , за який передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, суд вважає доведеним ризик того, що обвинувачена, розуміючи наслідки покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд звертає увагу, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченою зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачена обов`язково (поза будь-яким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченої кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченої та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження, враховуючи, що потерпіла та свідки не допитані. Тобто в даному випадку, суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Посилання прокурора у клопотанні про наявність ризику перешкоджання якимось чином даному кримінальному провадженню, оскільки всі докази у даному кримінальному провадженні вже зібрано та відкрито сторонам, а доказів того, що остання після інкримінованих подій, викладених в обвинувальному акті, перешкоджала якимось чином кримінальному провадженню, стороною обвинувачення не представлено.

Разом з тим, суд вважає доведеним заявлений прокурором у клопотанні ризик незаконного впливу на потерпілу особу та свідків у даному кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки навіть зважаючи на те, що прокурор не надав доказів здійснення безпосереднього впливу обвинуваченої на свідків та потерпілу, проте, враховуючи усвідомлення обвинуваченої тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , та передбаченого покарання, суд вважає, що існує ймовірність незаконного впливу обвинуваченої на потерпілу та свідків, які ще судом не допитані.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Перебуваючи на свободі, обвинувачена може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 наразі від явки до суду не ухилялась, прокурором не надано прямих доказів, які б свідчили, що остання якимось чином перешкоджала кримінальному провадженню, однак, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину існують підстави для неможливості виключення ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора частково.

Таким чином, враховуючи наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, доведеність прокурором продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, який на переконання суду, здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та слугуватиме дієвим заходом забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 110, 177, 178, 179, 194, 284, 314, 315, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , про витребування документів та інформації з Одеської обласної прокуратури відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0001025 від 17.09.2020 року відносно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України, відмовити, у зв`язку із його передчасністю.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити частково.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 30 (тридцять) днів, (з 11.07.2023 року по 09.08.2023 року), а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_12