У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2023 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Козубівка Доманівського району Миколаївської області, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , засудженого 18 травня 2020 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України

- якою відмовлено в задоволенні подання Вознесенського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

засуджений ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції

з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області)

захисник ОСОБА_9

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання уповноваженого органу з питань пробації, скасувавши встановлений засудженому ОСОБА_7 іспитовий строк та направивши останнього для відбування покарання.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні подання Вознесенського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 .

Короткий зміст заперечення на апеляційну скаргу

В запереченнях на апеляційну скаргу засуджений просить апеляційну скаргу прокурора залишить без задоволення, ухвалу суду без змін.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Пояснює, що під час судового засідання, представником Вознесенського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях зверталась увага суду на те, що засуджений ОСОБА_7 , після попереднього розгляду судом питання скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, яке мало місце у серпні 2022 року, на шлях виправлення не став, про що свідчить вчинення ним протягом вересня листопада 2022 року 11 адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення та неявка у встановлений день на реєстрацію, що мала місце 03.01.2023.

Зауважує, що незважаючи на проведені профілактичні бесіді, під час розгляду судом подання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання від 22.02.2023, засуджений ОСОБА_7 протягом березня 2023 року, неодноразово вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч. 2 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП, що потягли за собою адміністративні стягнення, за що останньому 02.05.2023 винесено письмове попередження.

Вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_7 , навіть після попереднього розгляду судом питання скасування покарання з випробуванням та його направлення для відбування призначеного покарання, на шлях виправлення не став, систематично вчиняє грубі адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, допускає випадки неявки у встановлені дні на реєстрацію та, будучи належним чином повідомленим про час та місце наступного судового засідання, дозволяє собі не з`явитися до зали суду без поважних причин.

На думку прокурора, нестабільна поведінка засудженого ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання з випробуваннями не може свідчити про належне виконання останнім покладених на нього вироком суду обов`язків та його бажання виправитися.

Узагальнені доводи заперечення

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджений не спростовую того факту, що дійсно вчинив більше ніж три адміністративні правопорушення, проте майже всі вони були пов`язані з порушенням правил дорожнього руху та переважна більшість із них потягла адміністративні стягнення із застосування положень ст.36 КУпАП(що означає, що за кілька правопорушень стягнення було накладено в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення, отже провадження фактично об`єднувалися).

Зауважує, що в поданні відсутні даю про те, що вчинені ним правопорушення носили характер насильницьких чи корисливих, а отже не доведено умову для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, що міститься в ч.1 ст.166 КВК України, а саме те, що вчинені засудженим правопорушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Вказує, що судом об`єктивно прийнято до уваги його матеріальний та сімейний стан, те що він офіційно не працює, до кримінальної відповідальності протягом іспитового строку не притягувався, має в родині хворого батька з інвалідністю і те що на нього фактично покладено обов`язок утримувати матір та батька.

Зазначає, що в місцевості де він проживає (с.Бузьке Вознесенського району) місцеві жителі масово займаються вирощуванням овочевих починаючи з лютого і до пізньої осені (теплиці). Саме з найму до таких людей він заробляє кошти на утримання своєї сім`ї і усі його правопорушення були пов`язанні з необхідністю поїхати на роботу або приїхати з неї.

Окрім того, звертає увагу, що орган пробації сам встановив, що він має низький ризик повторного вчинення правопорушень, термін звільнення від відбування покарання у зв`язку із іспитовим строком закінчувався 18.05.2023 року ( на момент винесення судом ухвали залишалося 8 днів). Тобто іспитовий строк на сьогодні фактично вже закінчився.

Вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість надати йому шанс виправитися і надалі перебуваючи під наглядом органу пробації в межах іспитового строку, визначеного вироком суду.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

18.05.2020 року ОСОБА_7 було засуджено вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України. Орган пробації повторно 22 лютого 2023 року звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що засуджений систематично вчиняє адміністративні правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні подання Вознесенського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , суд зазначив, що не доведено умову для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, що міститься в ч.1 ст.166 КВК України, а саме те, що вчинені ОСОБА_7 правопорушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, заперечення засудженого та його захисника, які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2020 року ОСОБА_7 було засуджено вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Згідно ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 на обліку у Вознесенського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях перебуває з 19.06.2020 року, його ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено про правові наслідки ухилення від відбування покарання і скоєння повторного злочину та з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію. Як зазначено в поданні органу пробації 03.08.2022 року особова справа ОСОБА_7 направлялася до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, але 15.08.2022 року в задоволенні подання ухвалою суду було відмовлено. Після цього засуджений ОСОБА_7 з`явився до відділу пробації, з ним було проведено профілактичну бесіду, знову ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання із іспитовим строком та попереджено про наслідки ухилення від виконання покладених обов`язків та скоєння правопорушень під час іспитового строку.

В клопотанні про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання органом пробації наведено обґрунтування, що засуджений ОСОБА_7 порушує порядок та умови відбування покарання, не виконує обов`язки згідно ст. 9 КВК України.

Відмовляючи у задоволенні подання про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії засудженого не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення у зв`язку з чим, підстави для задоволення вказаного подання відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені у клопотанні органу пробації факти вчинення ОСОБА_7 більш ніж трьох адміністративних правопорушень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Колегія суддів вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку прокурором та представником органом пробації не доведено.

Досліджені матеріали провадження підтверджують той факт, що ОСОБА_7 дійсно вчинив більше ніж три адміністративні правопорушення, проте майже всі вони були пов`язані з порушенням особою правил дорожнього руху та переважна більшість із них потягла адміністративні стягнення із застосування положень ст.36 КУпАП (що означає, що за кілька правопорушень стягнення було накладено в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення, отже провадження фактично об`єднувалися). Відсутні дані про те, що вчинені ОСОБА_7 правопорушення носили характер насильницьких чи корисливих. А отже не доведено умову для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, що міститься в ч.1 ст.166 КВК України, а саме те, що вчинені ОСОБА_7 правопорушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення

Колегія суддів звертає увагу, що доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_7 є подібними до наведених у клопотанні керівника органу пробації, які були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що твердження прокурора щодо наявності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного судом покарання є необґрунтованими, оскільки доводи викладені ним в апеляційній скарзі не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою застосування ч.2 ст.78 КК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і будь-яких підстав для її скасування, про що прокурор ставить питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 424, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2023 року, стосовно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: