Провадження №: 1-кп/752/2051/23
У Х В А Л А

21.09.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час проведення у залі судового засідання у місті Києві відкритого підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0002222 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обох

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_7 30.08.2023 за обвинуваченням громадянок України ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2023 за № 0002222, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

21.09.2023 в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , яке мотивував тим, що останній висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, на стадії досудового розслідування через ризики переховування від суду та ризики вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_4 обрано слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.09.2023, після пред`явлення ОСОБА_4 обвинувачення їй були відкриті матеріали досудового розслідування, в тому числі, протоколи допиту слідків та потерпілої, а тому наразі виникли ризики незаконного впливу на них. З огляду на особу обвинуваченої, яка засуджена 07.02.2023 за вчинення корисливого злочину проти власності, не має місця роботи, її вік, стан здоров`я, відсутність постійного місця проживання у м. Києві ризики, які мали місце на стадії досудового розслідування, не зникли та продовжують існувати. На думку прокурора ні застава, ні порука щодо обвинуваченої застосовані бути не можуть, адже вони не забезпечать її належну процесуальну поведінку.

Обвинувачена заперечила проти задоволення клопотання прокурора, пояснила, що що має чотирьох неповнолітніх дітей і просила зменшити розмір застави, що визначений за ухвалою слідчого судді, адже сума застави є дуже великою для неї. На запитання суду обвинувачена повідомила, що вона незаміжня, дітей народжувала у 2015, 2012, 2010 та 2007 роках, наразі вони проживають з її братом, вона проживає у Києві у найнятому житлі з родичами, працювала де прийдеться прибиральницею та посудомийкою, за вироком від 07.02.2023 відмічатися в орган з питань пробації не ходила, адже їй не вказали куди треба йти і що робити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора, вказав, що оголошені прокурором ризики не підтверджені та не доведені, а саме клопотання є необґрунтованим, просив суд у його задоволенні відмовити та обрати для ОСОБА_4 запобіжний захід виді застави, яка становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Як з`ясовано судом ОСОБА_4 була затримана 27.07.2023 на стадії досудового розслідування і станом на час проведення підготовчого судового засідання відносно неї діє запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24.09.2023 включно із визначенням застави, що становить 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 187 880,00 грн.

Розглядаючи питання запобіжного заходу та доцільність його продовження, суд враховує обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , ступінь його тяжкості та кваліфікацію - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб відносно потерпілої ОСОБА_8 , якій було спричинено майновий збиток в сумі 28 179,13 грн, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також суд зважає на особу обвинуваченої, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість за корисливий злочин проти власності, вчинений в умовах воєнного стану, і за її словами обов`язки періодичної явки до органу з питань пробації вона не виконує. Описані відомості можуть свідчити про високі ризики криміногенних потреб у обвинуваченої та, відповідно, відсутність бажання ставати на шлях виправлення.

На переконання суду описані прокурором ризики є наявними і сталими, а саме: можливість переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема з огляду на відсутність постійного легального джерела доходу, відсутність офіційного місця роботи або ж хоча б постійного місця роботи без офіційного працевлаштування, відсутність позитивних характеристик, відсутність освіти, власності у м. Києві, тобто будь-якої офіційного соціально-емоційної прив`язки до м. Києва, наявність, за її словами, малолітніх дітей на утриманні, тобто ризик вчинення іншого кримінального правопорушення для забезпечення себе на близьких є високим.

Описане вище становить собою фактори, які дають підстави вважати, що усні завіряння про достатність запобіжного заходу у виді застави, яка б становила 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про який клопотав захисник, не несуть у собі переконливості.

Враховуючи територіальну віддільність місця, вказаного в обвинувальному акті як місце реєстрації ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 від місця розташування уповноваженого суду (м. Київ), застосування відносно неї домашнього арешту видається недієвим і недоцільним.

У той же час Єдиний демографічний реєстр не містить відомостей про наявність у ОСОБА_4 реєстрації взагалі.

Наявність у ОСОБА_4 малолітніх дітей та їх місце проживання та або перебування остання суду нічим не підтвердила.

При цьому, суд враховує, що з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у державі запроваджено воєнний стан, тривають бойові дії, працівники правоохоронних структур несуть посилену службу та залучені до заходів із забезпечення обороноздатності держави, що дає підстави вести мову про відсутність гарантій належного контролю за дотриманням обвинуваченою умов відбуття іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Також суд зважає на усталену практику Європейський суд з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Зазначена інституція зазначає, що суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За наведених обставин суд вважає за можливе продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 строком на 60 діб, адже на переконання суду менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, як-то домашній арешт чи особисте зобов`язання, або ж лише застава, яка б становила 20 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян, не зможуть забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать її належну процесуальну поведінку.

Оскільки розмір застави для обвинуваченої був визначений в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу, а наразі судом розглядається питання про продовження строку дії наявного запобіжного заходу, питання про визначення розміру застави не погрубіє нового вирішення.

З мотивів, за яких суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора, доводи захисника і обвинуваченої відхиляють.

Крім того, суд відхиляє можливість вжиття відносно обвинуваченого особистої поруки, оскільки жодних заяв з цього приводу до суду не надходило.

Керуючись ст. 177, 314, 315, 372, 395 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 19.11.2023 включно з можливістю внесення застави у порядку та розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 28.07.2023 у справі № 752/15431/23 про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

2. Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 21.09.2023.

3. У задоволенні усного клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та клопотання обвинуваченої про зменшення розміру застави відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1