Справа №295/5136/17
УХВАЛА

Іменем України

08.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000808 від 17.02.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, в достовірно невстановлений слідством час в період з 31 липня 2016 по 09 серпня 2016, ОСОБА_4 , перебував в гостях за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де у кімнаті матері останньої ОСОБА_7 на хрустальній тарілці, що знаходилась на одній з полиць серванту у вищезазначеній квартирі, помітив золоті вироби, а саме:

- золотий ланцюжок, 500 проби, загальною вагою 6,23г, чистою вагою 6,11г, вартістю 6470 грн. 80 коп.;

- золоту каблучку, 583 проби, загальною вагою 5,11г, чистою вагою 5,9г, вартістю 5390 грн. 56 коп.;

- золоту каблучку, 585 проби, вагою 3г, вартістю 3177 грн. 26 коп., які належать ОСОБА_7 .

В цей проміжок часу, у достовірно невстановлений день та час, за вищевказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаних золотих виробів, які належать ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, враховуючи сприятливу для нього обстановку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишають непомітними, керуючись корисливим мотивом. ОСОБА_4 , у достовірно невстановлений проміжок часу в період з 31 липня 2016 по 09 серпня 2016, з хрустальної тарілки , що знаходилась на одній з полиць серванту у вищевказаній квартирі, шляхом вільного доступу, таємно викрав золоті вироби, а саме:

- золотий ланцюжок, 500 проби, загальною вагою 6,23г, чистою вагою 6,11г, вартістю 6470 грн. 80 коп.;

- золоту каблучку, 583 проби, загальною вагою 5,11г, чистою вагою 5,9г, вартістю 5390 грн. 56 коп.;

- золоту каблучку, 585 проби, вагою 3г, вартістю 3177 грн. 26 коп., які належать ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 15038 грн. 62 коп.

Крім того, в достовірно невстановлений слідством час в період з 07 грудня 2016 по 14 грудня 2016, ОСОБА_4 , перебував в гостях за місцем проживання ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де у кімнаті останньої на полиці шафи помітив:

- весільну каблучку, товщиною 6 мм, 19 розміром, 585 проби, вагою 3,8г, вартістю 3701 грн. 01 коп., що належить ОСОБА_7 .

В цей проміжок часу, у достовірно невстановлений день та час, за вищевказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення майна, а саме вищевказаного золотого виробу, який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, враховуючи сприятливу для нього обстановку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишають непомітними, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , у достовірно невстановлений день та час, в період з 07 грудня 2016 по 14 грудня 2016 з полиці шафи у кімнаті ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав весільну каблучку, товщиною 6 мм, 19 розміром, 585 проби, вагою 3,8г, вартістю 3701 грн. 01 коп., що належить ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3701 грн. 01 коп.

Крім того, в період часу з 19 год. 00 хв. 31 грудня 2016 по 12 год. 00 хв. 01 січня 2017, ОСОБА_4 , перебував в гостях за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_3 , разом із спільними знайомими, де в одній із кімнат на столі помітив:

- золоті сережки у вигляді двох краплин, 585 проби, загальною вагою 5г, та на полиці шафи в даній кімнаті помітив:

- золотий чоловічий перстень у вигляді печатки, 585 проби, вагою 6г, що належать ОСОБА_8 .

В цей проміжок часу, у достовірно невстановлений день та час, за вищевказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викраденням чужого майна, а саме вищевказаних золотих виробів, які належать ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, враховуючи сприятливу для нього обстановку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишають непомітними, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , в період з 19 год. 00 хв. 31 грудня 2016 по 12 год. 00 хв. 01 січня 2017, перебуваючи у кімнаті ОСОБА_8 зі столу таємно, повторно вирків золоті сережки у вигляді двох краплин, 585 проби, загальною вагою 5г, на суму 4958 грн. 70 коп. та з полиці шафи, в даній кімнаті золотий чоловічий перстень у вигляді печатки, 585 проби, вагою 6г, на суму 5950 грн. 44 коп.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 10909 грн. 14 коп.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинених повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину та цивільні позови визнав повністю. Крім того, заявив письмове клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні залишив розгляд вказаного клопотання на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності, цивільні позови підтримали та просили задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 44 КК України Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

За формулюванням обвинувачення, ОСОБА_4 в період з 31 липня 2016 по 01 січня 2017, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та повторні таємні викрадення чужого майна (крадіжки).

Законом України від 22.11.2018 року №2617-VIII внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, які набули чинності 01 липня 2020 року.

Так, ст. 12 КК України передбачає поділ кримінальних правопорушень на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 ст. 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Частиною 4 ст. 12 КК України визначено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Частиною 1 статті 185 КК України передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Частиною 2 статті 185 КК України передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до вимог п.п. 2,3 ч. 1 ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років становить три роки, у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини п`ять років.

Початком перебігу строку давності є дата, коли був вчинений останній епізод кримінального правопорушення, тобто, згідно обвинувального акту 01.01.2017 і ця обставина сторонами не заперечується.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні, закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від суду та його не було оголошено у розшук в ході судового розгляду справи.

Згідно вимоги Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Житомирській області від 11.07.2023, наданої прокурором, відсутні відомості щодо судимості ОСОБА_4 .

Таким чином, судом не встановлено по справі обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, за змістом ст. 49 КК України (постанова від 24 травня 2018 року у справі № 200/4664/14-к), суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття справи за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого, розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_4 звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України підлягає закриттю.

Щодо цивільних позові потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 майнової шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, позови слід залишити без розгляду, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000808 від 17.02.2017 відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України закрити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди - залишити без розгляду, роз`яснивши їм право звернутися із позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1