Справа 688/1550/23
№ 1-кп/688/131/23
Вирок

Іменем України

09 травня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження №0000169 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Спасівка Городоцького району Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2022 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також те, що на виконання вказаної постанови, його посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.03.2014 року здане на збереження до ТСЦ № 6841 РСЦ ГСЦ в Хмельницькій області, вирішив всупереч вимог чинного законодавства отримати посвідчення водія та на підставі нього здійснювати керування транспортним засобом.

Пунктами 1.10, 2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху» встановлено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктами 2, 5-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» встановлено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія); посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами; централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки.

Відповідно до абз. 4, 6 п. 20 вказаної Постанови особам, позбавленим права керування транспортними засобами, за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів; вилучені посвідчення водія зберігаються у територіальному сервісному центрі МВС за місцем проживання осіб, зазначеним у рішенні про позбавлення права на керування транспортними засобами.

Згідно з підпунктом «а», п. 2, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», - посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Поряд із цим, згідно з пунктом 1 та додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 844 від 16 вересня 2020 року «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знака України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», визначено зразок бланку та затверджено технічний опис бланку національного посвідчення водія.

19.02.2023 року ОСОБА_4 з метою використання посвідчення водія під час керування транспортним засобом, всупереч вимогам вищевказаного законодавства, отримав у приміщенні відділення №28 ТОВ «Нова Пошта» від невстановленої особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.01.2023 року на ім`я ОСОБА_4 .

О 16 год 45 хв 07.03.2023 року, ОСОБА_4 , будучи позбавленим постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2022 року права керування транспортними засобами на один рік за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ-21150 державний номерний знак НОМЕР_3 по автодорозі Н-25 сполученням Городище - Рівне - Старокостянтинів, неподалік с.Ленківці Шепетівського району Хмельницької області допустив порушення вимог п. 9.8 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, внаслідок чого транспортний засіб було зупинено працівниками ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

В подальшому ОСОБА_4 у зв`язку із порушенням вимог ПДР України, маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на його ім`я та достовірно знаючи, що вказане посвідчення є підробленим, під час законної вимоги працівників ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо надання для перевірки документів, які надають право керування транспортним засобом, діючи в особистих інтересах, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що працівники поліції не запідозрять його у використанні підробленого документу, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу в частині підтвердження права керування транспортними засобами, пред`явив та надав для перевірки працівникам поліції та у такий спосіб використав завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане 29.01.2023 року ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 з відмітками про дозвіл на керування транспортними засобами категорій «А» та «В», яке згідно висновку експерта не відповідає встановленому зразку, що перебуває в офіційному обігу на території України, та містить ознаки повної технічної підробки, виготовлене за допомогою знакодрукуючого пристрою способом термодруку.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є використання завідомо підробленого документа.

Відомості про укладену угоду

10 квітня 2023 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України та призначення покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Сторонами узгоджено, що обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяняння розкриттю кримінального правопорушення, відсутні обставини, які обтяжують покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1), внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, шкода діями обвинуваченого не завдана.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. Також просив речові докази - посвідчення водія, довідку ТСЦ №0541 та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії ДАВ №8876537 не знищувати, а залишити на зберіганні при матерілах кримінального провадження, оскільки такі докази мають бути використані і у кримінальному провадженні за №0000267 від 10.04.2023 року за ч. 1 ст. 358 КК України, дізнання у якому здійснює Шепетівське РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Підтвердив, що укладення угоди є цілком добровільним, він розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому відомі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та просив затвердити означену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у використання завідомо підробленого документа (посвідчення водія), мало місце. Зазначене діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має місце постійного проживання, за яким характеризується позитивно, під динамічним спостереженням у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, на обліку в органі пробації не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяняння розкриття кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши їх арешт відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, а судових витрат - відповідно до ч. 2 ст. 124 цього Кодексу.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 квітня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ №0541 від 29 січня 2023 року на ім`я ОСОБА_4 , дійсне до 23 січня 2053 року із відкритими категоріями "А" та "В"; довідку ТСЦ №0541 та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії ДАВ №8876537, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/123-23/2646-ДД від 23 березня 2023 року в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1