ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , начальника озброєння - заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремої Закарпатської гірсько-штурмової бригади ЗСУ), раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 31 жовтня 2023 року в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 1 280 000 грн., та у разі внесення застави покладено на підозрюваного відповідні обов`язки.

ЄУНСС: 727/9461/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-сс/822/235/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій не погоджується із прийнятим рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Стверджує, що слідчий суддя не врахував всіх обставин передбачених ч.1 ст. 178 КПК України, та необґрунтовано прийшов до висновку щодо неможливості застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Зокрема, захисник вказує, що наявні обставини, які можуть свідчити про передчасність повідомленої підозри та причетності підозрюваного до злочину.

Звертає увагу на тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , зокрема, що у разі визнання його винним, йому може бути призначене покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, при цьому заборони щодо застосуванням вимог ст. 69 чи 75 КК України немає.

Вказує на те, що ОСОБА_7 має 3 групу інвалідності, має міцні соціальні зв`язки, військове звання та позитивну репутацію, неодноразово нагороджувався відзнаками Міністерства оборони України, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Стверджує, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тяжкість злочину у якому підозрюється особа не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного захожу.

Вважає, що слідчим суддею було необґрунтовано збільшено визначений законом розмір застави для категорії кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Зазначає, що слідчим суддею при покладенні обов`язку не залишати населеного пункту в якому він проживає, не було враховано особливості несення служби ОСОБА_7 , оскільки такий обов`язок унеможливить виконання обов`язків військової служби.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, або зменшити визначений розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_5 про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Апеляційним судом встановлено, що 26.07.2023 року року до ЄРДР внесено відомості №0000573 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 368 КК України.

02.09.2023 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.09.2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За підозрою, відповідно до наказу командира ОК «Захід» від 09.03.2021 № 73 підполковника ОСОБА_7 призначено на посаду начальника озброєння - заступника начальника логістики військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, згідно ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно вимог п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (далі Положення), дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до вимог п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами).

Згідно п. 4 та п. 15 Положення право на володіння вогнепальною зброєю посадовими особами та громадянами і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України, а посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Також, згідно п. 2 розділу X «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 (надалі- Інструкції) військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).

Відповідно до вимог п. 2 розділу І Інструкції під терміном боєприпаси вживаються наступні значення: патрони до стрілецької зброї, сигнальні та освітлювальні засоби, вибухові пакети та інші вибухові речовини, ручні гранати і запали до них, реактивні протитанкові гранати.

Натомість, військовослужбовець ОСОБА_7 у порушення вказаних нормативно-правових актів, через власну недисциплінованість, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у липні 2023 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді заступника командира з озброєння НОМЕР_2 окремої Закарпатської гірсько-штурмової бригади ЗСУ запропонував ОСОБА_9 купити трофейну бойову машину - танк Т-80 за грошову винагороду в розмірі 35000 доларів США.

В подальшому, 16.08.2023, ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Вільнянськ Запорізької області, діючи умисно, протиправно, одержав від ОСОБА_9 завдаток за продаж танка Т-80 в розмірі 10000 доларів США.

24.08.2023 близько 19 год. 00 хв., з метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 на території ремонтно-відновлюваного батальйону ЗСУ, без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_9 трофейний танк Т-80 .

Переданий ОСОБА_9 трофейний танк Т-80 на момент збуту був обладнаний елементами динамічного захисту, що складалися з 224-х пластин, які є вибуховими панелями елементів динамічного захисту комплексу вибухового динамічного захисту «Контакт-1» (індекс ГРАУ 4С20) - зарядами вибухової речовини ПВВ-5А, виготовленими промисловим способом та містять в своїй конструкції вибухову речовину ПВВ-5А, загальною масою 57,68 кг.

Слідчий суддя правильно вказав, що надані стороною обвинувачення докази є достатніми на даний час для висновку про обґрунтованість підозри.

При цьому судова колегія враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 193, 194 КПК України слідчий суддя дослідив та врахував усі обставини, із якими закон пов`язує вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя визнав доведеним існування ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судова колегія погоджується із таким висновком, та вважає, що слідчим суддею повною мірою враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, покарання яке загрожує у разі доведеності вини підозрюваному, наявність чи відсутність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та особу підозрюваного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція вказаної статті передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років.

На переконання суду, наявний ризик того, що ОСОБА_7 усвідомлюючи міру і строк покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Обґрунтованим є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадження, оскільки він перебуває на посаді начальника озброєння та враховуючи посаду може вплинути на свідків - військовослужбовців, які перебувають у його підпорядкуванні.

Є обґрунтованими і ризик того, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час проводиться досудове розслідування за встановленими даними щодо вчинення можливих протиправних дій іншими особами, а ОСОБА_7 може вчиняти дії для перешкоджання досудовому розслідуванню щодо цих осіб.

Наявний ризик і того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки органом досудового розслідування отримано інформацію, яка вказує на систематичне вчинення незаконних дій з боку службових осіб 128-ї окремої Закарпатської гірсько-штурмової бригади щодо збуту вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1 статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Всупереч доводів апелянтів слідчий суддя належним чином врахував всі обставини передбачені ч.1 ст. 178 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 має 3 групу інвалідності, міцні соціальні зв`язки, військове звання та позитивну репутацію - не є підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо доводів апелянта з приводу необхідності виключення такого обов`язку як «не залишати населеного пункту в якому він проживає» у зв`язку із особливостями несення служби ОСОБА_7 , то такі доводи є безпідставними, оскільки стороною захисту не надано доказів, що накладення такого обмеження унеможливить виконання обов`язків військової служби, враховуючи перебування підозрюваного на посаді начальника озброєння - заступника начальника логістики.

Щодо доводів наведених стороною захисту з приводу, необґрунтованого визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин правопорушення, яке інкримінується особі, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Вимогами ч.5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, застава у розмірі 1 280 000 грн. обумовлена тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя визначаючи розмір застави належним чином врахував і встановлені досудовим слідством обставини, правову кваліфікацію, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його майновий стан та стан здоров`я.

Враховуючи викладене, визначений слідчим суддею розмір застави є обґрунтованим, не буде не посильним для підозрюваного, та гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, наведені апелянтом доводи не дають підстав для скасування судового рішення та застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж фактично обраний чи зменшення розміру застави, а тому подану захисником апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.176-178,309,404,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: [підпис] ОСОБА_1

Судді: [підпис] ОСОБА_3

[підпис] ОСОБА_2

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

08.09.2023 року

(дата засвідчення копії)