Справа № 590/387/23
Пров. № 1-кп/590/75/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2023 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пустогород Глухівського району Сумської області, українки, громадянки України, незаміжньої, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої -

обвинуваченої за ч.1 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначається Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (зі змінами) ( далі Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території російською федерацією території України, а також території адміністративно - територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «Є Підтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

Відповідно до пункту 3 Порядку допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Відповідно до пункту 6 Порядку заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 може бути також подана до органу соціального захисту населення, уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.

Свеську селищну територіальну громаду, до якої віднесено села Степавнівка та Марчихина Буда, включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.09.2022 ОСОБА_3 , яка фактично проживала і до теперішнього часу проживає разом зі своїми трьома малолітніми дітьми за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, а саме бюджетними коштами у вигляді державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, в повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом подання письмової заяви до Ямпільського відділу з питань призначення державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Шосткинської РДА про взяття її та її трьох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на облік, як внутрішньо переміщених осіб.

При цьому, в заяві ОСОБА_3 вказала місце реєстрації: АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , хоча за вказаною адресою місця проживання ні вона, ні її діти ніколи не проживали.

Письмова заява про взяття на облік була надана до Ямпільського відділу з питань призначення державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Шосткинської РДА для включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, та щодо ОСОБА_3 сформовано довідки про взяття її з дітьми на облік як внутрішньо переміщеної особи від 16.09.2022 № 5918-, від 16.09.2022 № 5918-, від 16.09.2022 № 5918- та від 16.09.2022 № 5918-.

Після цього, на підставі недостовірних відомостей про фактичне проживання за адресою: АДРЕСА_3 , які ОСОБА_3 з метою протиправного заволодіння коштами Державного бюджету України, діючи шляхом обману, внесла у свою заяву від 16.09.2022, Міністерством соціальної політики України останній було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка нараховувалась та виплачувалась з вересня по грудень включно 2022 року та з січня по лютий 2023 року включно.

За вказаний період ОСОБА_3 було нараховано та виплачено з Державного бюджету допомогу на загальну суму 66000 грн., яку вона отримувала у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2022 року, січні і лютому 2023 року в розмірі 11000 гривень щомісячно на належний їй банківський рахунок «Приватбанку» НОМЕР_1 .

Таким чином ОСОБА_3 шляхом обману заволоділа чужим майном, а саме грошовими коштами у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на загальну суму 66000 грн., спричинивши тим самим державі в особі Міністерства соціальної політики України збитки на вказану суму. Отриманими коштами ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину визнала у повному обсязі, надала показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченою. Так, вона пояснила, що дійсно отримала державну допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, вказавши в заяві недостовірні відомості, а саме вказала місце реєстрації: АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , хоча за вказаною адресою місця проживання ні вона, ні її діти ніколи не проживали. Загальна сума отриманої допомоги складає 66000 грн. Матеріальна шкода на вказану суму потерпілій стороні на даний час не відшкодована. Обвинувачена у вчиненому щиро розкаялась, просила суворо не карати. Цивільний позов визнала в повному обсязі.

Враховуючи, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення учасниками судового провадження не оспорюються, суд, дослідивши докази в межах ч. 3 ст. 349 КПК України вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушеннях доведеною повністю та її дії кваліфікує: за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Як пом`якшуючі вину обвинуваченої обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченої, яка висловила критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, а також активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, оскільки вона добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не установлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до кримінального проступку; особу обвинуваченої /раніше не судима, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має трьох малолітніх дітей/, її молодий вік /1994 р.н/, стан здоров`я /на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває/.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд, виходячи із засад, передбачених статтею 65 КК України, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання за ч.1 ст.190 КК України в межах санкції ч.1 ст.190 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

На думку суду таке покарання є справедливим, буде максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні, соціальній реабілітації та попередженні вчинення нових правопорушень, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі винної.

Цивільний позов Міністерства соціальної політики України до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 66000 грн. (сума незаконно отриманої державної допомоги внутрішньо переміщеним особам) - оскільки винуватість обвинуваченої у скоєнні нею кримінальних правопорушень передбаченого ч.1 ст.190 КК України доведена, шкода нею не відшкодована, відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, підлягає до задоволення та стягнення з обвинуваченої.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст..ст.368-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Цивільний позов Міністерства соціальної політики України до ОСОБА_3 про стягнення шкоди заподіяної кримінальним правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Міністерства соціальної політики України матеріальну шкоду в сумі 66 000,00 грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій.

Суддя : ОСОБА_1