Справа № 461/7042/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/629/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок від 16 травня 2023 року та ухвалу від 17 травня 2023 року Галицького районного суду м. Львова,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 296 КК України до двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирішено питання з речовими доказами.

Ухвалою суду від 17 травня 2023 року постановлено резолютивну частину вироку від 16 травня 2023 року доповнити абзацом такого змісту: «Цивільний позов потерпілого задоволити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 19500 грн».

Згідно вироку суду, ОСОБА_11 , 12 вересня 2022 приблизно о 18 год. 20 хв., у дворі між будинками №18, 19 та АДРЕСА_2 , що є історичною його частиною, будучи неповнолітнім, в групі осіб, умисно, з надуманих мотивів спровокував конфлікт із потерпілим ОСОБА_9 , вчинив хуліганство, грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виявляючи явну неповагу до установлених правил поведінки, нехтуючи елементарними нормами моральності, добропристойності, безпекою оточуючих, з метою самовираження себе в очах своїх знайомих, шляхом приниження ОСОБА_9 , застосував до останнього насильство, та наніс побої потерпілому, спричинивши фізичний біль та легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на надмірність та необґрунтованість вимог потерпілого ОСОБА_9 , заявлених у цивільному позові.

Вважає, що судом не надано належної оцінки показанням потерпілого щодо завданої йому моральної шкоди.

Також акцентує, що розмір вимог потерпілий обґрунтовує потребою у проведенні у майбутньому хірургічних пластичних втручань для корекції набутих до часу подій інкримінованих обвинуваченому деформаційних змін в окремих ділянках тіла (носова перегородка), однак жодних відповідних доказів суду не надано.

Просить змінити вирок від 16 травня 2023 року та ухвалу від 17 травня 2023 року Галицького районного суду м. Львова в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 , задоволивши половини (1/2) із заявлених вимог. У решті позову відмовити.

На апеляційну скаргу сторони захисту представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 подав заперечення, в якому зазначає, що вирок суду першої інстанції та ухвала відповідають вимогам ст. 370 КПК України і зміні не підлягають. Просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_9 , виступ його представника адвоката ОСОБА_10 та думку прокурора про її заперечення і залишення вироку та ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Таким чином, суд перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.

Так, справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданих злочином збитків або усунення заподіяної шкоди.

Згідно із ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому (ч.1 ст. 129 КПК України).

Із роз`яснень, які містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оцінюючи правильність вирішення судом цивільного позову про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 19 500 грн. моральної шкоди, колегія суддів вважає законним і належним чином мотивованим у вироку суду визначення суми відшкодування і приходить до висновку, що така, всупереч доводам апеляційної скарги, з огляду на обсяг моральних страждань, душевних переживань та тривог потерпілого, за своїм розміром відповідає вимогам розумності і справедливості цивільного судочинства та ступеню вини обвинуваченого і, на переконання колегії судів, є достатньою компенсацією завданої шкоди.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок від 16 травня 2023 року та ухвалу від 17 травня 2023 року Галицького районного суду м. Львова відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4