Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
У Х В А Л А

Іменем України

справа №133/1868/23

05.07.23 м. Козятин

Козятинського міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000333 від 19.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок Козятинського району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_5 , який має непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, а саме: 1) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.09.2010, яким він засуджений за ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 2 роки; 2) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.04.2011, яким він засуджений за ч. З ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; 3) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.11.2016, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 2 роки; 4) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2017, яким він засуджений за ч. З ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 5) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.06.2017, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч.І ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 6) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.06.2018, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1,4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; на даний час притягується до кримінальної відповідальності: за ч. 2 ст. 289 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000283 від 04.04.2020 направлено до суду 19.06.2020; за ч. 3 ст. 185 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000014 від 05.01.2022 направлено до суду 31.01.2022; за ч. 4 ст. 185 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000270 від 02.08.2022 направлено до суду 26.08.2022, на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин, пов`язаний з протиправним заволодінням чужим майном.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022, о 05 годині 30 хвилин на території України запроваджено воєнний стан. Воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 строк дії воєнного стану в Україн продовжено до 18.08.2023.

13.06.2023 близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з умислом на незаконне заволодіння чужим майном, проник на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника домоволодіння, ОСОБА_5 підійшов до сараю на території домоволодіння ОСОБА_6 , схопився за ручку на дверях сараю і розхитував двері доти, поки вони разом з дверною рамою не впали всередину сараю. Після цього через дверний отвір ОСОБА_5 проник до сараю звідки викрав чоловічий велосипед марки «Україна», зеленого кольору, вартість у відповідності до висновку експерта від 27.06.2023 № СЕ-19/102-23/11338-ТІ 1433,33 грн, який належить доньці власниці домоволодіння ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці: АДРЕСА_3 .

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник. Викрадений велосипед ОСОБА_5 продав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає по АДРЕСА_2 , за 400 гривень, гроші витратив на придбання алкогольних напоїв. Незаконними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2000 гривень.

За вказаними фактами в СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000333 від 19.06.2023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Щодо необхідності у обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий вказує на те, що під час досудового розслідування зібрано докази для обґрунтованої його підозри у вчиненні злочину, санкція якого передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та встановлено ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків.

За змістом клопотання, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 переслідується необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також вчиняти нові подібні злочини.

За змістом клопотання, ОСОБА_5 ,. відповідно до ст. 12 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушеннях, пов`язаних з таємним викраденням чужого майна, а тому, розуміючи, невідворотність покарання за вчинення даних злочинів може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, полягає в тому, що хоча останній і має постійне місце проживання, однак в будинку за адресою реєстрації не проживає, не має стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення крадіжок. Крім того, ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, пов`язаних з таємним викраденням чужого майна, на теперішній час судимості не зняті та не погашені. Також на даний час в Козятинському міськрайонному суді Вінницької області перебуває на розгляді відносно ОСОБА_5 три обвинувальних акти. Враховуючи викладене, ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, є обґрунтованим.

Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 як сам, так і через інших осіб може впливати на потерпілих та свідків, щоб вони надали чи змінили покази на його користь.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а тому слідчий просив застосувати відносно підозрюваного тримання під вартою терміном на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор зазначила, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався за злочини проти власності, на розгляді в Козятинському міськрайонному суді Вінницької області перебуває три обвинувальних акти відносно ОСОБА_5 , що не зупинило його у вчиненні нового злочину. Крім того, наразі ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину а саме, крадіжка поєднана з проникненням в житло вчинена в умовах воєнного стану. Враховуючи викладене прокурор просила клопотання задовольнити, уточнивши, що існують такі ризики: перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може ухилятися від явки до слідчого та суду, а також вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Слідчий СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав, посилаючись на вказані в ньому обставини. Просив, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність інших судимостей та інших обвинувальних актів на розгляді у суді, застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що буде перебувати дома, наміру переховуватися від слідства та суду не має.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Так, вказана стаття визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

В судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого перевірено наведені у клопотанні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому був заслуханий підозрюваний, вислухана думка прокурора та слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Судом встановлено, що СВ відділенням поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000333 від 19.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, внесеного на підставі заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , про те, що невідома особа з сарайного приміщення за місцем проживання за вищевказаною адресою, шляхом зриву навісного замку з дверей в період часу з 12.06.2023 по 14.06.2023 викрала належний їй велосипед марки «Україна», з чоловічою рамою, який було придбано в 2016 році за грошові кошти в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до повідомлення про підозру, 29.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення слідчі органи підтверджують такими доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальний проступок та іншу подію від ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 19.06.2023, в ході якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 19.06.2023, в ході якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_4 , в ході якого вилучено належний ОСОБА_7 велосипед;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 20.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.06.2023;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.06.2023.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, що відображена у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, на думку суду, обгрунтованість підозри ОСОБА_5 є доведеною. При цьому суд не бере до уваги відомості протоколів допиту свідків та потерпілих, оскільки такі особи не були допитані безпосередньо у суді, відповідних клопотань від прокурора суду не надходило.

Встановлюючи наявність ризиків, зазначених слідчим в своєму клопотанні, слідчий суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до вимоги про судимість від 20.06.2023 № 8081/219 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, останній раз 12.06.2018 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На даний час притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000283 від 04.04.2020 направлено до суду 19.06.2020; за ч. 3 ст. 185 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000014 від 05.01.2022 направлено до суду 31.01.2022; за ч. 4 ст. 185 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000270 від 02.08.2022 направлено до суду 26.08.2022.

На думку слідчого судді, ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, оскільки ОСОБА_5 вже раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, і знову повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, що вказує на такий спосіб життя, що обумовлює схильність до вчинення протиправних дій.

Що стосується ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, суд вважає недоведеним даний ризик, оскільки належних доказів на підтвердження такого ризику не надано; крім того, дане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 датоване 30.06.2023, а судове засідання з розгляду даного клопотання проводиться 05.07.2023, після його надходження до суду та авторозподілу 04.07.2023. Однак ОСОБА_5 будучи обізнаним, що відносно нього буде обиратися запобіжний захід, не вчинив жодних дій спрямованих на переховування, затягування чи перешкоджання його розгляду.

Крім того, в судовому засіданні прокурор зазначила такий ризик як ухилення від явки до слідчого та суду, однак суд звертає увагу, що в ст. 177 КПК України, не передбачений такий ризик як вказує прокурор. Так, він кореспондується із ризиком переховування від органів досудового розслідування та суду, однак нормами статті КПК України прямо не передбачено такого ризику як вказує прокурор.

Ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків шляхом умовлянь чи погроз з метою надання чи зміни ними показань на його користь, на думку суду, є недоведеним, оскільки ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та не заперечує обставин вчинення ним злочинів, що викладені у клопотанні.

Ризик, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню є також недоведеним. Так, в клопотанні немає жодного обґрунтування такого ризику.

Зазначене свідчить про те, що недоведеними є певні ризики, на які посилається слідчий та прокурор, та які необхідно враховувати при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Суд вважає, що знайшов своє підтвердження лише ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - вчиняти інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

При цьому, встановивши певні обставини, слідчий суддя має переконатися про відсутність даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного постійного місця проживання, а також те, що доведеним є лише ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, однак, як неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, сама по собі тяжкість покарання не може обумовлювати можливість застосування найбільш суворого запобіжного заходу. На думку слідчого судді, є можливим запобігти ризику, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж запропоновано слідчим. Так, на думку суду, ризику вчинення нових кримінальних правопорушень можна запобігти шляхом застосування до ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту. Перебування останнього цілодобово за місцем свого проживання, яке встановлено судом на підставі матеріалів справи, унеможливить його можливість пересування, вплив негативних зовнішніх факторів (подразників), які б могли негативно вплинути на останнього, спонукати до вчинення нових злочинів та нівелює ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, суд вважає, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного певних обов`язків цілком здатен забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризику, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-197, 309, 310, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок Козятинського району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 (шістдесяти) днів з 05.07.2023 до 02.09.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України такі обов`язки на строк до 02.09.2023 включно:

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або слідчого судді цілодобово;

- повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за першою вимогою.

Роз`яснити ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали негайно вручити ОСОБА_5 , прокурору, слідчому.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Вінницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде проголошено 07.07.2023 о 14:00.

Суддя ОСОБА_1

Дата документу 05.07.2023