Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/543/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2023 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Долинського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000152 від 30 січня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 18 липня 2023 року, суд за клопотанням прокурора продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме до 14 вересня 2023 року, включно з визначенням застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив, що продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам переховування від суду та впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки на виклики суду, що дає підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим відсутні підстави для заміни чи скасування заходу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого, в апеляційній скарзі, просить оскаржувану ухвалу змінити зменшивши розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом поверхово були враховані дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, інші обставини, зокрема його міцні соціальні зв`язки у місті постійного проживання, наявність у нього на утриманні 6 малолітніх дітей, те що він офіційно одружений, має постійне місце проживання, нещодавно звільнився з ЗСУ де під час захисту Батьківщини наприкінці восени 2022 року отримав тяжке поранення, те що на даний час обвинувачений не має офіційного працевлаштування.

З наведеного вважає, що суд безпідставно визначив обвинуваченому заставу у максимальному розмірі, що дорівнює майже 215 000 гривень та такий розмір є надмірно великим та непомірним для обвинуваченого, таким що ні в якому разі останній його не зможе внести.

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у дистанційному режимі відеоконференції до апеляційного суду не надходили.

Крім того, захисник у своїй апеляційній скарзі просить розглянути її без участі сторони захисту.

Враховуючи наведене апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились в носінні, зберіганні, придбанні, та збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2023 року ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 14 вересня 2023 року, у зв`язку з продовженням існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також не можливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченому, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Колегія суддів оцінює кількість епізодів злочинної діяльності та суворість можливого покарання ОСОБА_6 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та виконання судового рішення у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням, оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_6 перебувати на волі.

Апеляційні доводи захисника про те, що районний суд поверхово врахував дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, інші обставини, є безпідставними, оскільки з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали убачається, що судом було враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України та інші визначені кримінальним процесуальним законом підстави для продовження обвинуваченому такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Тобто, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Інших доводів, якими б спростовувалися висновки суду, апеляційна скарга не містить.

Що стосується доводів захисника щодо зменшення розміру застави, то вони також не заслуговують на увагу, оскільки розмір застави визначений судом першої інстанції відповідає вимогам кримінального процесуального закону, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, не є надмірним або непомірним для підозрюваного та здатна забезпечити належну процесуальну поведінку з боку підозрюваного. Водночас ризик звернення грошових коштів у такому розмірі у дохід держави, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, у повній мірі здатен забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали районного суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 ,продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4