печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2023 р. Слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кам`янюха, Маневського району, Волинської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з утриманням на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а при наявності медичних показань у спеціально відведених кімнатах, які забезпечують надання медичної допомоги. У клопотанні зазначено, що Слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000708 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 призваний 16.05.2023 ІНФОРМАЦІЯ_4 під час мобілізації в умовах воєнного стану. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2022 № 122 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду акумуляторника-електрик обслуги обслуговування та ремонту акумуляторних батарей технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 . Солдат ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, та відповідних дозволів командирів (начальників) до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 та перебував поза межами розташування зазначеної військової частини з 08 год. 00 хв., 10.04.2023 до 08 год. 30 хв. 08.05.2023 де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього. У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - незявлення вчасно на службу, без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби) підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кам`янюха, Маневського району, Волинської області, громадянин України, військовослужбовець, призваний під час мобілізації в умовах воєнного стану, солдат, перебуваючого на посаді акумуляторника-електрика обслуги обслуговування та ремонту акумуляторних батарей технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності. У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити. У судовому засіданні захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, вказала на відсутність заявлених ризиків та застосування до підозрюваного насильства. У судовому засіданні підозрюваний, позицію свого захисника - адвоката підтримав, заперчував проти задоволення клопотання. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків. Слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000708 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - незявлення вчасно на службу, без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби) обгрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кам`янюха, Маневського району, Волинської області, громадянин України, військовослужбовець, призваний під час мобілізації в умовах воєнного стану, солдат, перебуваючого на посаді акумуляторника-електрика обслуги обслуговування та ремонту акумуляторних батарей технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; актом службового розслідування з додатками; медичними документами; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності. Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: - переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавленням волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Крім того, згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 вже не одноразово залишав військову частину, на протязі 2022 року, а саме: 31.08.2022 - термін відсутності 16 годин, 11.10.2022 - термін відсутності 12 годин, 13.10.2022 - термін відсутності 23 години, 20.10.2022 - термін відсутності 1 доба 09 годин, 27.10.2022 - термін відсутності 9 діб. На протязі 2023 року 28.03.2023 - термін відсутності 06 годин, та з 10.04.2023 по 08.05.2023. Дії ОСОБА_5 безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного, та його переховування. - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальників. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець ОСОБА_5 може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків.. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Також ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, має 5 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20, схильний до вживання алкогольних напоїв. - вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний виконуючи завдання в складі свого підрозділу має доступ до зброї в умовах воєнного стану, що само по собі утворює реальний ризик вчинити кримінальне правопорушення із застосування зброї. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного в умовах воєнного стану, тим самим утворивши склад іншого злочину за ст. 408 ч. 4 КК України. Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом. Слідчий суддя, суд згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ferrari Dravo проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжний захід, враховує як положення КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки у передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, втім ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Clooth проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний у світлі обставин справи і, зокрема, біографії і характеристики особи, про яку йдеться. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Boicenco проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Mamedovaпроти Росії» посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів і що потребує позбавлення волі, не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ferrari Bravo проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість злочину, його характер, дані, які характеризують підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан та враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, і, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи підстави і обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, з урахуванням абзацу восьмого ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні. Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кам`янюха, Маневського району, Волинської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , до 16.07.2023 р., включно, без визначення розміру застави. В порядку ст. 206 КПК України зобов`язати прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000708 від 12.05.2023 року, організувати невідкладне проведення перевірки обставин викладених у скарзі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо застосування катування. Визначити строк дії ухвали до 16.07.2023 року включно. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення».

Повний текст ухвали буде оголошений 24.05.2023 р. о 13:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1