Справа № 161/8412/22
Провадження № 1-кп/161/282/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 травня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

потерпілого- ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000161 від 26.05.2022, що надійшов з Луцької окружної прокуратури відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смолигів Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, пенсіонера, неодруженого, раніше не судимого

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25.05.2022, близько 17 год 00 хв, ОСОБА_7 , знаходячись на ґрунтовій дорозі поблизу с. Смолигів Луцького району Волинської області за географічними координатами 50°46'35.1"N - 24°56'57.3"E, діючи з прямим умислом, з метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході конфлікту, який виник на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_5 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку носа, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому носової ості верхньої щелепи з вираженим больовим синдромом, гематоми нижньої повіки лівого ока, рани в ділянці спинки носа дещо зліва, комплекс яких згідно висновку судово-медичного експерта за № 262 від 17.06.2022 за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння перелому носової ості верхньої щелепи необхідний час більше шести, але менше 21 доби.

Таким чином, ОСОБА_7 інкримінується умисне нанесення потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому не визнав. Зазначив, що жодних тілесних ушкоджень йому не наносив. Суду дав показання, що 25.05.2022 рухаючись по своїй земельній ділянці із тачкою побачив, що на його паю стоїть невідомий трактор. Рухаючись далі, почув позаду себе звук мотору, обернувся та побачив, як на швидкості 30-35 км/год мотоблоком рухається потерпілий ОСОБА_5 прямо на нього, обвинуваченого. Залишивши тачку збоку, він вийшов на дорогу та почав зупиняти ОСОБА_5 однак зрозумівши, що останній не має наміру зупинятись і намагається на нього наїхати, все ж таки відійшов вбік. Потерпілий проїхав, при цьому у нього в причепі перебувала дитина - малолітній син.

Вже прийшовши до себе додому на подвір`я, він побачив швидку та поліцію. Зазначив, що був оглянутий працівниками поліції, які візуально не помітили на ньому будь - яких слідів злочину. До участі у жодних слідчих діях запрошеним не був.

Крім того, заперечив наявність неприязних відносин із потерпілим, ствердивши , що жодних конфліктів між ними не виникало.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 його винуватість в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, що спричинило короткочасний розлад здоров`я підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 вказав, що 25.05.2022 року о 17.00 год. засівав свою земельну ділянку, що знаходиться у с. Смолигів Луцького району Волинської області та їхав своїм мотоблоком , у якому знаходився малолітній син по стежці, що знаходиться у загальному користуванні. Межа земельної ділянки обвинуваченого межує із грунтовою дорогою загального користування та потерпілий ствердив, що міг одним колесом свого мотоблоку наїхати на його земельну ділянку. Вмить обвинувачений вибіг з лугу, належної йому земельної ділянки та вдарив його кулаком правої руки в ділянку переднісся та ока. В потерпілого потемніло в очах та він заглушив мотор мотоблока, вподальшому йому викликали швидку, привезли до лікарні, де зробили ренген та він проходив подальше лікування

Щодо тілесних ушкоджень, нанесених обвинуваченим вказав, що у нього виявили струс мозку, гематоми, а через деяких час з`явились болі у попереку, оскільки, він, потерпілий, протягом кількох років має зміщення дисків.

Малолітній свідок ОСОБА_11 в присутності законного представника ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що їхав з батьком мотоблоком, та перебував у причепі . Раптом вибіг сусід та вдарив батька кулаком та втік.

Свідок ОСОБА_13 повідомив суду, що у травні 2022 року приїхав допомагати потерпілому у засіванні урожаю. Рухаючись по стежці біля поля - він, свідок, їхав трактором, а потерпілий позаду нього мотоблоком, в якому знаходився його малолітній син, який сидів на мішках із зерном. Оскільки свідок рухався попереду, то не чув та не бачив конфлікту , який відбувся між потерпілим та обвинуваченим. Натомість, коли зупинився вже біля ділянки, та обернувся - побачив потерпілого, в якого все обличчя було в крові. ОСОБА_5 повідомив, що його вдарив сусід за те, що він нібито їхав по його полю.

Свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що був понятим при проведення слідчої дії - слідчого експерименту, під час якого були присутні працівники поліції, потерпілий, його дружина та ще один понятий. Крім того, слідчий експеримент проводився біля будинку потерпілого та за наявності мотоблока. Потерпілий розповідав про усі обставини події.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що була запрошена працівниками поліції в якості понятої при проведенні слідчого експерименту Вказана слідча дія була проведеною за участю потерпілого ( її зятя), який детально розповів подробиці конфлікту, який стався між ним та обвинуваченим. Крім того, зазначила, що бачила потерпілого одразу після конфлікту - у нього було синє обличчя в обласні носа. Також, вона була свідком, як працівники поліції приїжджали до обвинуваченого додому.

Окрім того:

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що досудове розслідування у даній справі розпочато за заявою ОСОБА_5 , який 25.05.2022 повідомив, що ОСОБА_7 приблизно о 17 годині того ж дня в с. Смолигів Луцького району Волинської області наніс йому один удар рукою в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у виді синців та саден.

Протоколом огляду місця події від 28.06.2022, із доданою фототабицею та безпосередньо переглянутим в судовому засіданні відеоносієм до вказаної слідчої дії, об`єктом огляду якого є грунтова дорога, що пролягає вздовж земельної ділянки, що знаходиться в с. Смолигів Луцького району Волинської області та на праві власності належить ОСОБА_15 .. Вказаним оглядом зафіксовано (зі слів потерпілого) місце заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 . Координати місця нанесення тілесних ушкоджень були встановлені за допомогою мобільного пристрою та додатку «Google maps»;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.06.2022 із фототаблицею та безпосередньо переглянутим в судовому засіданні відеоносієм до вказаної слідчої дії, за участю потерпілого ОСОБА_5 у присутності його представника - адвоката ОСОБА_6 встановлено, що останній деталізував власні покази та розповів про обставини нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень 25.05.2022. Такі його показання повністю відповідають показанням, даним ним в ході судового розгляду.

Висновком судово-медичної експертизи №262 від 17.06.2022, яким встановлено, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в вигляді струсу головного мозку , закритий перелом носової ості верхньої щелепи з вираженим больовим синдромом, гематома нижньої повіки лівого ока рана ( на момент огляду - рубець) в ділянці спинки носа дещо зліва. Комплекс даних тілесних ушкоджень виник в результаті травмуючої дії тупого предмета та за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння перелому носової ості верхньої щелепи необхідний час більше шести, але менше 21 доби.

Допитана експерт ОСОБА_16 підтвердила висновок, складений нею в межах вказаного кримінального провадження, додатково зазначивши, що такий був складений нею за результатами огляду та представленої обвинуваченим оригіналом виписки із медичної карти. Жодних інших медичних документів нею не використовувалось.

Стороною захисту в ході судового розгляду подано клопотання про визнання недопустимими доказів: висновку експерта №262 від 17.06.2022, протоколу огляду місця події від 28.06.2022, протоколу проведення слідчого експерименту від 18.06.2022, допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 .

Вказані доводи мотивовані тим, що висновок експерта № 262 від 17.06.2022 складений експертом на підставі копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 , а не її оригіналу. Протокол слідчого експерименту складний не на місці вчиненого кримінального правопорушення, без участі обвинуваченого та із значними суперечностями у часі вчинення кримінального проступку та обстановкою, що існувала.

Сторона захисту також звертає увагу на той факт, що огляд місця події проведено на земельній ділянці обвинуваченого, без надання ним жодного дозволу на проведення такої слідчої дії, та на визначення географічних координат земельної ділянки з допомогою мобільного пристрою дізнавача, що суперечить вимогам КПК України.

Окрім того, ставлять під сумнів покази малолітнього свідка ОСОБА_11 , дані ними безпосередньо у судовому засіданні, оскільки такі надавались ним під впливом батьків.

Разом з тим, таке твердження суд до уваги не приймає, оскільки не вбачає підстав для визнання вказаних доказів недопустимими з наступних підстав.

Відповідно до ст.86-87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.

Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження позиція сторони захисту щодо недопустимості висновку експерта № 262 від 17.06.2022, оскільки допитана у судовому засіданні експерт зазначила, що висновок складений нею на підставі оригіналу виписки із медичної карти стаціонарного хворого, яка була представлена самим підекспертним ОСОБА_5 та яка надана для огляду ним в ході судового розгляду кримінального провадження.

Що стосується доводів про визнання недопустимим показань малолітнього свідка ОСОБА_11 , то суд, враховуючи принцип безпосередності дослідження доказів, беручи до уваги вік свідка та обстановку, у якій опинилась малолітня дитина, не знаходить підстав вважати, що покази останнього є неправдивими, та такими , що надані з мотивів зацікавленості.

Крім того, на переконання суду протокол огляду місця події від 28.06.2022, складений уповноваженою на це особою, на земельній ділянці, яка на праві власності належить ОСОБА_15 (тещі потерпілого) та перебуває у користуванні потерпілого. Вказаним протоколом зафіксовано місце вчиненого кримінального правопорушення, шляхом встановлення географічних координат, у спосіб передбачений КПК України.

Щодо проведення слідчого експерименту, то за наслідками дослідження відеозапису такого було встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_5 , дані під час цієї слідчої дії, аналогічні надані ним під час судового засідання.

За змістом частин 3, 4 ст. 240 КПК України не вбачається, що участь підозрюваного у проведенні слідчого експерименту є обов`язковою, оскільки законодавцем використано саме словосполучення «можуть бути» залучені: підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Водночас ч. 4 цієї ж статті передбачено, що проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

З огляду на викладене, і те, що слідчий експеримент був проведений до визнання ОСОБА_7 підозрюваним, за участі потерпілого, суд приймає вказаний доказ як належний та допустимий.

Ст. 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Тож враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність істотного порушення прав та свобод ОСОБА_7 , а відтак і відсутність підстав вважати недопустимими докази, щодо яких заявлено клопотання захисника обвинуваченого.

Суд відкидає доводи сторони захисту про відсутність мотиву у обвинуваченого, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів про наявність неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілим.

Так, під час допиту, сам обвинувачений у своїх показах надав негативну характеристику родині потерпілого. Зазначені обставини на думку суду, свідчать про наявність мотиву, а саме особисті неприязні відносини.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не вчиняв вказаного кримінального правопорушення, оскільки вони будь якими доказами не підтверджуються і суперечать дослідженим доказам у справі, не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження та суд розцінює такі, як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєне ним діяння.

Враховуючи, що показання потерпілого, свідків дані ними безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема висновком експерта про отримані тілесні ушкодження, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановлені даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 у спричиненні потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я кваліфікуючи його дії за ч.2 ст. 125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судовим розглядом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального проступку, визнаного судом доведеним не визнав, а тому і не розкаявся у вчиненому, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, та є умисним, однак він не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, позитивну характеристику, є особою пенсійного віку, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.125 ч.2 КК України, у виді штрафу.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1