Єдиний унікальний номер: 343/471/22
Номер провадження: 1-кс/0343/311/23
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання про відвід

09 червня 2023 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області заяву обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку статті 75 КПК України про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000364,

з участю : прокурора - ОСОБА_6

заявника - обвинуваченого ОСОБА_4 -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000364 від 19.06.2019, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Головуючим у даній справі є суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області - ОСОБА_5 .

05.06.2023 обвинувачений ОСОБА_4 подав в Долинський районний суд заяву в порядку ст. 75 КПК України , в якій просить: вирішити питання про відвід судді Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесеного до ЄРДР за № 0000364 по даній справі № 343/471/22.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що після звернення з обвинувальним актом до суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням його, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ним було подано клопотання вх.№ 531/2023 від 25.01.2023 в порядку статті 317 КПК України, в якому він просив надати на ознайомлення матеріали кримінального провадження, які були зібрані органом досудового розслідування.

Також ним було подано клопотання про повернення обвинувального акту за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Клопотання про повернення обвинувального акту прокурору- розглянуто, прийнято рішення про відмову в його задоволенні, однак клопотання вх.№531/2023 від 25.01.2023 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження під час проведення досудового розслідування суддя ОСОБА_5 , нічого не зазначив.

Таким чином суддя ОСОБА_5 вказане клопотання не розглядав зовсім, та таким чином обмежує його в отриманні доступу до матеріалів досудового розслідування, чим прямо порушив засади верховенства права, в тому числі законність та забезпечення права на захист.

Вважає, що суддя ОСОБА_5 вказане клопотання не розглядав з тією метою, щоб обмежити його в доступі до матеріалів досудового розслідування, щоб він не мав можливості здійснювати ефективний захист своїх прав та інтересів, збирати та подавати суду докази своєї невинуватості та реалізувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Не ознайомлення його з матеріалами досудового розслідування, і являє собою порушення права на захист в рішеннях Європейського суду з прав людини та громадянина , та є неприпустимим у відмові цього права

Під час проведення досудового розслідування йому навмисно слідчим та прокурором не було надано матеріали досудового розслідування та направлено клопотання до слідчого судді для встановлення строку на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Таке клопотання розглянули без повідомлення його про судовий розгляд, слідчий суддя продовжував розгляд судового засідання без нього і без його захисника адвоката та виніс ухвалу про встановлення строку на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження без його присутності, а після закінчення встановленого судом строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження і не давши йому можливості ознайомитись з ними, слідчий суддя дану ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2022, справа № 343/1262/19, провадження 1-кс/0343/89/22 надіслав йому по пошті через оператора АТ «Укрпошта», про це свідчать докази, які долучені до даного клопотання вх.№ 531/2023 від 25.01.2023 про забезпечення можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 не розглянув.

Таким чином, органом досудового розслідування та прокурором, за безпосередньої участі слідчого судді, обмежено навмисно його право у ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку статті 290 КПК України.

Також суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 таким чином порушуючи вимоги Конституції України та КПК України обмежує його право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що дає підставу в заявленні йому відводу в порядку статті 75 цього Кодексу.

При цьому судді відомі обставини про те, що обвинувачення йому висунуто безпідставно, так як його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України немає, так як відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.11.2015 (справа № 5-218кс/15), у якій зазначено, що у разі, коли дорожньо-транспортна подія сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування норми про кримінальну відповідальність особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Всупереч такої правової позиції Верховного Суду України, суд касаційної інстанції не звернув уваги на те, що судами нижчих інстанцій не оцінено наявні в матеріалах провадження дані про порушення ОСОБА 2.1 вимог ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з суспільно небезпечними наслідками, не досліджено їх характер, не з`ясовано, чи міг це передбачити ОСОБА1 і прорахувати дії потерпілого.

Таким чином, судді Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_5 відомо, що причиною вказаної дорожньо - транспортної пригоди стали дії іншого водія, який першим вчинив порушення вимог Правил дорожнього руху, що змусило його діяти таким чином та призвело до зіткнення з третім транспортним засобом, що необхідно було органу досудового розслідування та прокурору встановити в процесі досудового розслідування.

Однак слідчий, прокурор не виконали свої зобов`язанни щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виявили ті обставини, які стали причиною зіткнення, чим допустили порушення частини другої статті 9 КПК України.

Як встановлено, суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 свідомо допускає порушення його прав як обвинуваченого, що виразилося в умисному не розгляді клопотання вх.№ 531/2023 від 25.01.2023 про забезпечення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на досудовому розслідуванні, що в свою чергу є грубим порушенням вимог КПК України, та є всі підстави заявлення йому відводу в порядку статті 75 цього Кодексу.

З вищевказаних підстав суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 є упередженим, та таким що підлягає відводу, так як допустивши

умисно істотне порушення норм кримінального процесуального закону і надалі буде вчиняти такі порушення, так як умисно ухилився від розгляду клопотання про забезпечення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

У даному випадку можна вважати, що суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 буде вчиняти порушення вимог КПК України, так як такі порушив при прийнятті судового рішення про відмову в повернення обвинувального акту, та не розгляд клопотання в порядку статті 317 цього Кодексу, заявляє про відвід судді Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 .

Судове засіданні по розгляду даної заяви про відвід головуючого - судді ОСОБА_5 було призначено на 06.06.2023 в 10.00 год, про що належним чином були повідомлені учасники процесу - прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , та три захисники.

Судове засідання призначене на 06.06.2023 було відкладено по клопотанню обвинуваченого ОСОБА_4 на 07.06.2023 на 15.30 годин, про що повідомлено учасників процесу.

07.06.2023 судове засідання було відкладено по клопотанню обвинуваченого ОСОБА_4 на 09.06.2023 на 11.00 годин, про що повідомлено учасників процесу.

В судовому засіданні призначеному на 09.06.2023 на 11.00 годин, заявник-обвинувачений ОСОБА_4 заявив чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою його захисників- адвокатів, в задоволенні якого було протокольно відмовлено судом. Після цього заявник-обвинувачений ОСОБА_4 покинув зал судового засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 в судове засідання на повторний виклик не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать телефонограми (а.с.144, 157,165 т.2) В Долинський районний суд поступили заяви, згідно яких адвокат ОСОБА_7 просить провести судове засідання без його участі, оскільки із значною віддаленістю його робочого місця від місця розташування суду, відсутністю прямого залізничного сполучення та продовженням в Україні воєнного стану, з`явитись у призначений час в судове засідання не має змоги (а.с.150, 158, 168 т.2).

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_5 вважає безпідставною, просив відмовити у її задоволенні.

Головуючий в справі - суддя ОСОБА_5 подав заяву, в якій зазначив, що заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід його, як головуючого по справі, вважає безпідставною. Надавати свої пояснення з приводу заявленого відводу не бажає (а.с.145 т.2).

Вислухавши думку учасників процесу, які з`явились в судове засідання, дослідивши заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 та долучені до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст.ст. 75-81 КПК України.

Ст. 75 КПК України містить перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема:

1.Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

2.У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні передбачена у ст.76 КК України.

Згідно з ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.

При цьому, суд зазначає, що розгляд заяви про відвід має на меті встановлення обставин, які б свідчили про неможливість учасника процесу, якому заявлено відвід, приймати участь та реалізувати права та обов`язки, встановленні процесуальним законодавством, проте не пов`язується із розглядом справи по суті.

При розгляді заяви про відвід, суд не вивчає матеріали кримінального провадження, а лише встановлює наявність чи відсутність обставин, що унеможливлюють подальшу участь особи, якій заявлено відвід, в певному судовому процесі.

В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 , від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000364 , 19.06.2019, обвинувачений ОСОБА_4 посилається на те, що в нього є сумніви щодо неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 (заява № 16695/04).

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати

свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас, слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» - процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , є власною суб`єктивною негативною оцінкою щодо процесуальних дій судді ОСОБА_5 - головуючого по справі , які не повинні бути предметом аналізу при вирішенні заяви про відвід, адже незгода з судовим рішенням та процесуальними діями, має свій законодавчо закріплений механізм реагування оскарження судового рішення.

Тобто, розглядаючи заяву про відвід, суддя, визначений у порядку ч. 1 ст. 81 КПК України, не вправі надавати оцінку процесуальним рішенням та діям судді, якому заявлено відвід, що були вчинені ним у межах провадження у справі, адже він не є органом чи особою, уповноваженою встановлювати наявність процесуальних порушень при головуванні у справі й організації і веденні судового процесу. Інших вагомих підстав для відводу судді ОСОБА_5 , заявник не навів та не долучив до заяви інших належних та допустимих доказів.

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями та рішенням суду в судових засіданнях, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу головуючому судді, а незгода із такими рішеннями реалізується шляхом їх оскарження до вищестоящої судової інстанції.

Крім того, суд зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено відвід судді ОСОБА_5 на стадії судового розгляду, який триває більше року, і при цьому наведені у заяві про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст.75 КПК України, виключають участь головуючого судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні і не свідчать про те, що ним проявлено несправедливість чи упередженість.

Таким чином, не підтверджені припущення заявника щодо наявності сумнівів в об`єктивності головуючого судді ОСОБА_5 , з наведених у заяві мотивів, такі побоювання заявника, не є об`єктивно обґрунтованими.

Також судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 вже заявляв відвід головуючому судді ОСОБА_5 , у тому числі з аналогічних підстав.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2023 у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000364 відмовлено. При цьому підставами для відводу вказувалося прийняття процесуальних рішень, з якими заявник не погоджується.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 , має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, зважаючи також на те, що вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді тривалий час, з 2022 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявленого відводу та відсутності підстав для його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст 75, 76, 80-82, 344, 369, 371, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 у розгляду кримінального провадження справа № 343/471/22 внесеного до ЄРДР за №0000364 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: