Справа № 344/9071/23
Провадження № 1-кп/344/934/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бурдюг Кальменецького району Чернівецької області, зареєстрованого за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді гранатометника гірсько-штурмового відділення гірського-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, в умовах воєнного стану, повторно.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» 25.02.2022 ОСОБА_5 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.02.2022 солдат ОСОБА_5 прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 та призначено наказом командира військової частин НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25 лютого 2022 року №47 на посаду гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти цієї ж військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Однак, 14.08.2022 солдат ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, вчасно не з`явився з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно, без поважних причин, перебував поза її розташуванням до 27.08.2022, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у селі Бурдюг Дністровського району Чернівецької області.

27.08.2022 солдат ОСОБА_5 прибув для подальшого проходження військової служби до ППД військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та приступив до виконання службових обов`язків.

У подальшому, солдат ОСОБА_5 , будучи обізнаним із вище зазначеними вимогами законодавства, що стосуються проходження військової служби, у тому числі в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, діючи повторно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 05.11.2022, вчасно не з`явився з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно, без поважних причин, перебував поза її розташуванням до 12.05.2023, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у селі Бурдюг Дністровського району Чернівецької області.

12.05.2023 о 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 з`явився до органу досудового розслідування та повідомив про своє бажання та готовність у подальшому проходити військову службу в Збройних Силах України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_5 суду показав, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), дислокація військової частини здійснювалася на сході та півдні України відповідно до бойових завдань, у яких брав участь. За станом здоров`я є непридатним у мирний час та обмежено придатним у військовий час. Мав з`явитися з відпустки 14.08.2022 у військову частину, однак святкування одруження дочки затягнулося і з`явився у військову частину у АДРЕСА_2 аж 27.08.2022, де і далі проходив військову службу. 05.11.2022 видали направлення у госпіталь у зв`язку з офтальмологічними проблемами. Приїхав у госпіталь, але не госпіталізували, бо госпіталізовували лише важких хворих. Направили у Чернівецьку ОКЛ, але там теж не було місць. Виписали лікування у приватній клініці «Ваш зір», лікувався амбулаторно у Сокирянах упродовж 2 місяців. Після закінчення лікування у військову частину не повертався, але спілкувався у телефонному режимі, знали, що він знаходиться за місцем проживання. У військову частину у АДРЕСА_2 з`явився 12.05.2023, оскільки розумів, що є військовослужбовцем і має бути на службі. Щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв досудовому розслідуванню, погодився з покаранням, запропонованим прокурором.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, військовослужбовець за призовом під час мобілізації; самостійне повернення до розташування військової частини, відсутність потерпілих, матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що підтверджено також прокурором у судовому засіданні, як обставини, що пом`якшують покарання згідно ч.1 та ч.2 ст.66 КК України, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_5 згідно характеристики Кельменецької селищної ради Бурдюзького старостинського округу № 4 від 29.05.2023 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони. Факт правопорушень з його сторони не було, скарг на його поведінку не поступало. Проживає один, умови проживання задовільні, неодружений, мобілізований (доброволець), проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . На диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. До адміністративної відповідальності не притягувався. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а також середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

З огляду на викладене, враховуючи наведені обставини щодо тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини кримінального провадження, відсутність судимостей у минулому, самостійне повернення до розташування військової частини, відсутність потерпілих, матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк два роки, позицію обвинуваченого, який просив суд суворо його не карати та погодився з покаранням, запропонованим прокурором, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч.5 ст.407 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі. Зважаючи на викладене, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

При цьому суд зазначає наступне.

27 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022.

Законом № 2839-IX внесено зміни до ст. 75 КК України, якими встановлено, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною другою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Стаття 75 КК України у попередній редакції передбачала можливість застосування її до засуджених за кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці. У новій редакції статті 75 КК України заборонено застосовувати її до кримінального правопорушення, передбаченого статтею 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, суд застосовує статтю 75 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання - позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.4 ст.76 КК України, нагляд за ОСОБА_5 в період дії іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження ОСОБА_5 військової служби, а у випадку звільнення - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_7