Справа № 308/1690/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 про відмову у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000043, відомості про яке 21.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Захисник підозрюваної ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 14.04.2023 про відмову у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000043, відомості про яке 21.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України.

Скарга мотивована тим, що дана постанова була винесена формально, а також з порушенням строків встановлених законом.

На підставі вищенаведеного, скаржник просив слідчого суддю визнати протиправною бездіяльність слідчого та Ужгородської окружної прокуратури, зобов`язати орган досудового слідства повторно розглянути клопотання № 3, і № 4, винести постанови, за результатами розгляду кожного з клопотань, зобов`язати сторону обвинувачення вилучити та витребувати ряд документів.

У судове засідання підозрювана та її захисник не з`явилися, однак останні подали заяву, в якій просили розглянути скаргу без участі сторони захисту.

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 303 КПК України наведений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Як вбачається зі змісту скарги, сторона захисту оскаржує рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як вбачається з клопотання № 4, яке додане до скарги, підозрювана та її захисник просили орган досудового розслідування призначити та провести судово-земельну експертизу з метою встановлення меж кварталу 17 Жорнавського ПНДВ на місцевості, вилучити проєкт організації території Ужгородського національного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів, витребувати з Міндовкілля України, звіти діяльності служби державної охорони природно-азповідного фонду Ужанського НПП, вилучити накази на прийняття на роботу ОСОБА_6 , витребувати з Ужанського НПП протоколи огляду від 22, 26,28,29 вересня 2022 року, вилучити посадові інструкції начальника відділу ПЗФ ОСОБА_6 та інші документи, встановити відповідальних осіб за забезпечення прийняття роботу відповідального працівника інпектора 1 категорії в обов`язки якого входить охорона 17 кварталу Жорнавського ПНДВ.

Клопотання № 3, на яке посилається захисник підозрюваний, до скарги не долучене.

Постановою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 14 квітня 2023 відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 . Постанова мотивована тим, що слідчий та прокурор є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється. Сторона захисту має право самостійно збирати докази і подавати їх слідчому, прокурору слідчому судді.

Як зазначено в розділі 6 Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чибездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17, необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Перелік слідчих дій, визначений в главі 20 КПК України. При цьому витребування документів, згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України, не є слідчою дією, а отже відмова у їх здійсненні не є предметом оскарження, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, предметом розгляду скарги на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій від 14.04.2023, є її законність та вмотивованість в частині відмови у задоволенні клопотання захисника підозрюваного у проведенні судово-земельної експертизи, оскільки серед переліку ініційованих скаржником процесуальних дій, тільки експертиза є слідчою дією, згідно з ст. 242 КПК України.

В розділі 6 Узагальнень, також зазначено, що розглядаючи аналізовану категорію скарг, слідчі судді оцінюють обґрунтованість внесеного учасником кримінального провадження клопотання та відмовляють у задоволенні скарг, якщо відповідні клопотання не ґрунтуються на вимогах процесуального законодавства.

Розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй

процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Разом з цим, правова природа аналізованого виду проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим.

За ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених КПК України, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 КПК України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 КПК України, сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі: 1) якщо для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Таким чином, процесуальний порядок призначення експертизи передбачає можливість залучення експерта стороною обвинувачення, самостійно стороною захисту, або слідчим суддею за клопотанням сторони захисту, за наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 244 КПК України.

З клопотання № 4 вбачається, що підозрювана та її захисник ініціювали перед слідчим призначення та проведення судово-земельної експертизи з метою встановлення меж кварталу 17 Жорнавського ПНДВ на місцевості, а отже прокурор розглядаючи дане клопотання був зобов`язаний надати оцінку відповідним процесуальним підставам для проведення такої експертизи, а також доцільність здійснення такої слідчої (розшукових) дії.

Разом з цим, такої оцінки прокурором не було надано. Постанова належним чином не обгрунтована та не вмотивована. Посилання прокурора на самостійність та процесуальну незалежність слідчого та прокурора, можливість сторони захисту самостійно збирати докази, є необгрунтованим в контексті розгляду клопотання, згідно з ст. 220 КПК України, з огляду на те, що реалізація права сторони захисту на подання клопотань стороні обвинувачення про проведення слідчих дій в Кримінальному процесуальному кодексі не може бути розцінена як втручання в його процесуальну діяльність, оскільки вона передбачена кримінальним процесуальним законом.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова прокурора не відповідає вимогам КПК України.

Беручи до уваги засаду диспозитивності кримінального провадження, а також ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що за результатами розгляду скарги на рішення прокурора про відмову у задоволення клопотання сторони захисту слід постановити ухвалу про скасування даної постанови та зобов`язання прокурора повторно розглянути клопотання № 4 підозрюваної та його захисника, з врахуванням висновків, викладених в ухвалі.

У частині задоволення інших вимог підозрюваної та її скаржника, скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з їх необгрунтованістю, безпідставністю та недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 від 14 квітня 2023 року про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту скасувати.

Зобов`язати прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_4 за № 4 від 12.04.2023 в частині вирішення питання про призначення судово-земельної експертизи.

Під час повторного розгляду надати оцінку процесуальним та фактичним підставам проведення даної слідчої дії, врахувати інші висновки, наведені в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1