Справа № 496/5071/23
Провадження № 1-кс/496/1528/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 21.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те що, 20.06.2023 року до ЧЧ ВП №2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 01.06.2023 (справа №496/3823/23) відповідно до якої зобов`язано посадових осіб внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 29.05.2023, яка зареєстрована за №7913 від 29.05.2023, щодо можливих фактів викрадення належного йому майна у вигляді залізобетонних плит. Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що в 2005 році, коли саме він точно не пам`ятає звернувся його близький товариш ОСОБА_5 , (товаришували досить тривалий час, йому відомо що проживає місто Роздільна, але йому говорили що він загинув в Бахмуті (більше ніякої інформації про особу йому не відомо, дана особа в ході проведення подальшого слідства не встановлена), який повідомив, що він товаришує з представником фірми «АЗІЯ СПОРТ», з ким саме йому не відомо, але на його думку мабуть товаришує з власником або з директором, та останній повідомив, що фірма «АЗІЯ СПОРТ» розпродає свої активи за рахунок оплати податків, які вони заборгували державі та вони знаходяться на стадії банкротства. Констатогло ОСОБА_6 запитав мене, чи хочу я придбати у «АЗІЯ СПОРТ» будівельні матеріали, а саме: дорожна плита 2 метра на 2 метра, щебінь (підписка під рейси), самі залізно-дорожні рейси, а також запропонували уже готовий нарізаний з кар`єру камінь ракушняк. ОСОБА_4 вказана пропозиція зацікавила. Станом на 2005 рік він працював в Державній податковій інспекції Роздільнянського району, тобто займав посаду завідуючий сектором відділу по контролю касових операцій, аудиту тощо. Далі, він повідомив що подумає та попросив ОСОБА_5 з`ясувати у власників АЗІЯ СПОРТ ціни на запропоновані матеріали. Далі, через деякий час ОСОБА_7 повідомив йому, що є 5500 штук дорожньої плити розміром два метра на два метра та нібито власники «АЗІЯ СПОРТ» готові продати їх за 400 000 гривень, на що ОСОБА_4 повідомив що це великі гроші та він не можу купити їх, на що ОСОБА_5 сказав ОСОБА_4 запропонувати свою ціну, ОСОБА_4 повідомив що може купити за 120 000 гривень, і то йому потрібно було ще позичити кошти та зібрати суму, на що ОСОБА_6 повідомив що через час надасть йому відповідь. Все це події 2005 року. Далі він зустрівся з ОСОБА_6 та останній повідомив, що спілкувався з власниками ТОВ «АЗІЯ СПОРТ» та вони погодились продати мені за 120 000 вищевказані плити. Далі, в 2005 році в центрі міста Роздільна зустрівся ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також на трасі Одеса-Київ їх чекав представник ТОВ «АЗІЯ СПОРТ» на даний час ім`я не пам`ятає, або ОСОБА_8 або ОСОБА_9 (документи ОСОБА_4 не перевіряв чи дійсно він представник підприємства). Далі, вони усі троє поїхали до піщаного кар`єру біля села Мале Роздільнянського району на той час. Там, вони усі на двох авто проїхались по дорозі в сторону кар`єру, та представник «Азія Спорт» сказав, що вказане підприємство потребує грошових коштів та вони можуть продати ОСОБА_4 усі бетонні плити на вказаній дорозі. Вони перерахували та приблизно там було 5500 штук, вони рахували наступним чином: початок рахунку це в`їзд в сам кар`єр і кінець: виїзд на київську трасу. Він сказав що його все влаштовує, та вказані плити він планував в майбутньому побудувати спортивну площадку в місті Роздільна. ОСОБА_4 та представник Азія Спорт домовились що, Азія Спорт буде готувати усі необхідні документи, а він відповідно повинен приготувати гроші в сумі 120 000 гривень. Наступного дня ОСОБА_4 через ОСОБА_6 передав копію свого паспорту для оформлення документів. В подальшому через декілька днів до ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив що документи на придбання плит готові та потрібно прибути. Далі, в обумовлений день ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 (він йому показував дорогу) приїхав в місто Одеса на вулицю Пушкінська (десь по середині між Привозом та центром міста, пам`ятає що це було напівпідвальне приміщення, вхід з вказаної вулиці направо вниз, здається кутове приміщення, уже точно не пам`ятає). ОСОБА_4 зайшов до офісу та побачив що там начебто нічого не викликає підозри, були люди, офісна техніка та здавалось що офіс реальний та це не шахраї, їх з ОСОБА_6 зустрів той самий представник фірми ОСОБА_10 , який сказав що документи готові та надав йому для особистого прочитання Договір купівлі- продажу, Акт приймання-передачі товару та схема. У вказаних документа було зазначено, що фірма «Азія Спорт» передає ОСОБА_4 в користування вищевказані плити та що він може робити з ними що хоче. В Акту приймання передачі було зазначено що плити передаються ОСОБА_4 відповідно до договору, а на схему червоним кольором було виділено дорогу на якій розташовані плити. Далі, ОСОБА_4 взяв ручку та особисто поставив свій підпис на першій сторінці договору та другій сторінці договору в розділу «Покупець», далі ОСОБА_4 поставив підпис на Акті приймання передачі в графі Товар прийняв, на схемі не було ніякого підпису та він не ставив нічого. Коли ОСОБА_4 підписував документи, то на них уже були підписи особи в якості директора ТОВ «АЗІЯ СПОРТ» ОСОБА_11 , а саме на першій сторінці договору, на другій сторінці договору в графі Продавець. Акт приймання передачі також мав в графі «Товар передав» відтиск печатки та підпис директора підприємства. Схема не мала ні підпису, ні відтиску печатки, ні будь яких позначено до це додаток до договору. Далі, поряд сидів касир якому ОСОБА_4 передав гроші в сумі 120 000 гривень, а касир видав йому «Квитанція до прибуткового касового ордеру №143 від 17.05.2005 р.», оригінал квитанції залишився у касира, а йому надали корешок від квитанції де через копірку скопіювались написи що ОСОБА_4 заплатив 120 000 гривень. Далі, ОСОБА_4 покинув вказаний офіс. Далі, ОСОБА_4 нічого не робив, так як склались обставини, що довго не виділяли земельну ділянку під площадку, далі не виділяли бюджетні грошові кошти для будівництва спортивного комплексу та інші якісь обставини. Весь цей час ОСОБА_4 не цікавився долею залізних плит. Далі, в 2018 році ОСОБА_4 вирішив поцікавитись яка доля вищевказаних плит. Надалі, ОСОБА_4 на авто прибув на дорогу в кар`єр та там уже були працівники охоронної фірми які охороняли заїзд. ОСОБА_4 запитав у охоронця він сказав йому що охороняє склади та приміщення. Далі, він просив отримати інформацію про його плити через свого знайомого в правоохоронних органів, однак не бажає називати його посаду. Працівник поліції повідомив йому в приватній зустрічі що плити не перебувають на балансі у Цементного заводу та він можу їх забрати та це інформацію особисто від директора заводу. Далі, у ОСОБА_4 знову були справи та він не мав часу забрати свої плити та не займався цим питанням. 26.10.2022 ОСОБА_4 проїжджав по Київській трасі, з`їхав з дороги та вирішив подивитись чи не крадуть його плити та побачив, що вантажні авто вивозять щось у кузові, побачив що це бетонні плити та вони прямували полями в село Єлизаветовка, а потім уже виїжджали на Київську трасу та прямували по об`їзній дорозі до об`єктів де на даний час розташований технічний огляд фур (йому сказали що тут негласний власник колишній високопоставлений працівник правоохоронних органів та йому не потрібно туди лізти). Далі, ОСОБА_4 відразу з письмовою заявою звернувся до ОРУП №2 ГУНП в Одеській області (м. Біляївка). Також надалі ОСОБА_4 передав копії наступних документів: договір купівлі-продажу завірений підписами та печатками, де згідно пункту:

1. Предмет договору:

1.1.Продавець зобов`язується передати у власність Покупця належний Продавцю на праві власності Товар, а покупець зобов`язується прийняти Товар, та оплатити його вартість на умовах цього Договору.

1.2.Відомості про товар: залізобетонні плити (що були у використанні).

1.2.1.найменування - залізобетонна плита;

1.2.2.одиниця виміру кількості - штучно;

1.2.3.кількість товару - 5500 штук (надалі іменується Товар).

Згідно пункту 3 Ціна:

3.1.Загальна вартість товару, що продається за цим договором, становить 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень.

Згідно пункту 4 Порядок вирішення спорів:

4.1.Усі спори або розбіжності, що виникають між Сторонами за цим Договором або у зв`язку з ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами.

4.2.У випадку неможливості вирішення розбіжностей шляхом переговорів вони підлягають розгляду судом у встановленому законодавством порядку.

Згідно пункту 6 Інші умови:

6.3.Місцезнаходження Товару: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, с. Мале (на території Єлизаветівського кар`єру). За домовленістю Сторін доставка Товару здійснюється на умовах само вивозу із використанням техніки і транспорту Покупця.

Також надав копію квитанції ТОВ «Азія-Спорт» завірена підписом та печаткою, акт приймання - передачі товару завірений підписами та печаткою та копію частини карти яка нічим не завірена. Також в ході подальшого досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_12 , який добровільно показав, що з 2019 року він являється генеральним директором ТОВ «ЦЕМЕНТ» код , яке створено та функціонує з 2001 року та являється легальним суб`єктом господарської діяльності та здійснює законну та відкриту господарську діяльність. Приблизно з 2008 року час між ТОВ «ЦЕМЕНТ» та Єгорівською сільською радою укладено договір оренди земельних ділянок (відповідні документи надам згодом) 27 га., 14га., 3,3 га. та 7,5 - які відповідно використовує ТОВ «ЦЕМЕНТ» у своїй господарській діяльності, а саме 14 га здійснюється добування вапняк, 27 га. - оренда під будівництво цементного заводу, 3,3 га. під оренду адмінбудівель. Хочу зазначити що ТОВ в установленому законом порядку здійснює обов`язкові платежі до сільської ради щодо користування земельними ділянками. Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 показав, що раніше за місцем розташування зображеної на схемі місцевості розташовувався кар`єр Одеського цементного заводу, який на своєму балансі мав майнові комплекси, будівлі, споруди. Також приблизно в 1960 роках Одеський цементний завод з метою зручності проїзду транспортного засобу до виробничих майданчиків збудував дорогу з залізобетонних плит, яка відповідно стала на баланс Одеського цементного заводу та має назву Автодорога 3,3 км. (автодорога до проммайданчика). В подальшому, Одеський цементний завод вступив в процес банкрутства та активи вказаного заводу придбала ДП «П.С.Ц. Трейдінг ХандельсгезмбХ» в особі директора ОСОБА_13 . В подальшому, в 2001 році між ДП «П.С.Ц. Трейдінг ХандельсгезмбХ» в особі директора ОСОБА_13 та ТОВ «ЦЕМЕНТ» код укладено договір купівлі-продажу №01/07 від 01.07.2001 року відповідно до якого ТОВ «ЦЕМЕНТ» придбало усі активи вищевказаної компанії, в тому числі нерухоме та рухоме майно. В тому ж році підписано Акту приймання-передачі сукупних валових активів від 02.07.2001 до Договору купівлі-продажу №01/07 від 01.07.2001 відповідно до якого ДП «П.С.Ц. Трейдінг ХандельсгезмбХ» в особі директора ОСОБА_13 продав та передає ТОВ «ЦЕМЕНТ» код цілісний майновий комплекс в який входить комплекс будівель і споруд (проммайданчик), розміщений за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, територія Єгорівської сільради (між селами Єлизаветівка та Мале) на земельній ділянці загальною площею 8,88 га., відведеній у відповідності до Розпорядження Ради Міністрів Української РСР від 27.11.1972 р.н. №992-р, що складається з наступним об`єктів: адміністративно-побутова будівля, склад, трансформаторна, механічна майстерня, топливозаправочна, хлораторна, резервуари пального, дві водонапірні башти для експлуатації артезіанської свердловини, мощіння, огорожа та відповідно автодорога до проммайданчика яка встелена залізобетонними плитами. Відповідні документи ОСОБА_12 додає. Також ОСОБА_12 додає копію Накладної №1/103 від 01.06.2001 року відповідно до якої ТОВ «Цемент» на баланс отримав Автодорогу 3,3 км за ціною 384 375,9400 гривень. Також ОСОБА_12 додає оригінал балансової довідки про те, що станом на 27.03.2023 на балансі ТВО «ЦЕМЕНТ» є в наявності наступне майно, яке є власністю, не є предметом судового спору, на нього не накладено арешт, не знаходиться в оренді, користуванні, заставі (в т.ч. податкової) в інших осіб, а саме це майно у вигляді Автодорога (3,3 км) що має інвентарний номер 2337 та поставлено на баланс 03.07.2001р. Також ОСОБА_12 додає кольору копію додатку до Акту приймання- передачі сукупних валових активів від 02.07.2001 до Договору купівлі-продажу №01/07 від 01.07.2001р. Точно, ОСОБА_12 може сказати що з 2012 року на території, яка вказана на план схемі завжди цілодобово знаходиться охорона, яка працює на ТОВ «Цемент», яка постійно здійснює обхід та охорону території як самих адміністративних будинків, території кар`єру та охорону вищевказаної автодороги з залізобетонними плитами, так як декілька разів були намагання з боку місцевих жителів здійснити демонтаж плит. Далі, враховуючи, що економічне не вигідно було утримувати приміщення адміністративної будівлі, та з метою мінімізації активів, було прийнято рішення про демонтаж адмінприміщення та демонтаж залізобетонних плит з подальшою їх реалізацією. Так, 07.03.2023 укладено Договір поставки №07-03-2023 між ТОВ «ЦЕМЕНТ» код та ТОВ «ВІРАКС-ПРО» код ЄДРПОУ 43399284 відповідно до якого Постачальник зобов`язується Поставити Покупцеві залізобетонні дорожні плити колишнього вживання орієнтовною кількістю товару 3200 м2., а покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його вартість. Відповідно на підстав даного договору 27.03.2023 працівниками здійснюється демонтаж належних ТОВ «ЦЕМЕНТ» залізобетонних плит. З метою забезпечення досягнення дієвості кримінального провадження, виникла необхідність застосувати такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме: залізно-бетонних дорожніх плит розміром 2x2 метри у кількості 5 500 штук, які являються матеріальними об`єктами, які зберігли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, у зв`язку з чим існує реальна загроза його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи володільця речей та документів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність проведення досліджень та експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилученого в ході огляду транспортного засобу, який має значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, у зв`язку із чим слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, але міститься клопотання про розгляд справи у відсутність слідчого та прокурора. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження, залізно-бетонні дорожні плити (що були у використанні) у кількості 5 500 штук, які розташовані за наступними прив`язками: початок: від траси Одеса-Київ, поворот на село Мале Одеського району Одеської області, кінець: заїзд до промислового майданчику колишнього Одеського цементного заводу, протяжністю приблизно 3,3 км., яка перебуває на балансі ТОВ «ЦЕМЕНТ» , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000174 від 21.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене майно має бути досліджено експертом, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на залізно-бетонні дорожні плити (що були у використанні) у кількості 5 500 штук, які розташовані за наступними прив`язками: початок: від траси Одеса-Київ, поворот на село Мале Одеського району Одеської області, кінець: заїзд до промислового майданчику колишнього Одеського цементного заводу, протяжністю приблизно 3,3 км., яка перебуває на балансі ТОВ «ЦЕМЕНТ» , із застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1