Дата документу 14.06.2023Справа № 645/8224/21
Провадження № 1-кп/554/1113/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2023 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 р. «2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» з Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2023 р. справу передано в провадження судді ОСОБА_1 .

В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000340 від 22.11.2021 р. Своє клопотання обґрунтовує наступним чином.

Як слідує зі змісту обвинувального акту ОСОБА_5 , займаючи посаду головного спеціаліста будівельного відділу №3 Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, (далі УБРР) про здійснення технічного нагляду за проведенням капітального ремонту згідно з відповідними наказами, а саме:

-№47-1 від 10.08.2018р відповідно до договору технічного нагляду №7480 від 10.08.2018р., що укладений УБРР та Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (далі ДБІГ) про здійснення технічного нагляду за проведенням капітального ремонту вул. Олімпійської, 7 що проводився підрядником ТОВ «Харківтехноплюс» - договір будівельного підряду №604 від 17.07.2018р;

- №20-1 від 17.07.2019р. відповідно до договору технічного нагляду №528 від 09.07.2019р., що укладений УБРР та ДБШГ про здійснення технічного нагляду за проведенням капітального ремонту по вул. Миру 50 (внутрішньо квартальні дороги та тротуари), що проводився підрядником ТОВ «Харківтехноплюс» - договір будівельного підряду№604 від 17.07.2019 р;

- №20-1 від 17.07.2019р. відповідно до договору технічного нагляду №528 від 09.07.2019р., що укладений УБРР та ДБШГ про здійснення технічного нагляду за проведенням капітального ремонту тротуару по вул. Миру 50 (внутрішньо квартальні дороги та тротуари), що проводився підрядником ТОВ «Харківтехноплюс» - договір будівельного підряду №413 від 18.06.2019р;

- №20-1 від 17.07.2019р. відповідно до договору технічного нагляду №526 від 09.07.2019р., що укладений УБРР та ДБШГ про здійснення технічного нагляду за проведенням капітального ремонту вул. Електровозної, 9 (внутрішньоквартальної дороги та тротуари), що проводяться підрядником ТОВ «Харківтехноплюс» - договір будівельного підряду №414 від 18.06.2019 р.

В подальшому, ОСОБА_5 виконуючи вищевказані повноваження службової особи щодо здійснення технічного нагляду, шляхом неналежного контролю за виробничим процесом, не забезпечив належний технічний нагляд за виконанням робіт відповідно до вимог затвердженої проектної документації, не перевірив відповідність обсягів та якості виконаних робіт вказаних у підписаних ним актах приймання виконаних будівельних робіт, не здійснив заходів щодо зупинки робіт під час застосування матеріалів що не відповідають нормативним документам й не ставив питання стосовно проведення лабораторних та експертних оцінок застосованих в ході будівництва матеріалів.

Відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті, які сторона обвинувачення вважає доведеними, ОСОБА_5 проявляючи недбалість, не повідомив замовника і орган державного архітектурно - будівельного контрю, про відхилення від проектних рішень та підписав акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), а саме:

-16.11.2018р. ним підписано та скріплено печаткою інженеру технічного нагляду (реєстраційний номер 3515)акт приймання виконаних робіт №1 від 16.11.2018p., №2 від 20.05.2019 р., №3 від 20.05.2019 р. до договору будівельного підряду №604 від 17.07.2018р;

- 24.06.2019р. ним підписано та скріплено печаткою інженеру технічного нагляду (реєстраційний номер 3515) акт приймання виконаних робіт б/п за червень 2019р., до договору будівельного підряду №413 від 18.06.2019р;

18.07.2019р. ним підписано та скріплено печаткою інженеру технічного нагляду (реєстраційний номер 3515) акт приймання викопаних робіт №1 від 09.09.2019 р.. до договору будівельного підряду №412 від 18.06.2019р;

- 04.10.2019р. ним підписано та скріплено печаткою інженеру технічного нагляду (реєстраційний номер 3515) акт приймання виконаних робіт №1 від 04.10.2019 р., до договору будівельного підряду №414 від 18.06.2019р.

Таким чином, захисник констатує, що в обвинувальному акті час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, при підписанні ним актів виконаних робіт за договорами будівельного підряду №604 від 17.07.2018р та №412 від 18.06.2019р, зазначений датою раніше ніж дата складення самих актів викопаних робіт.

Крім цього, з посиланням на висновок будівельно - технічної судової експертизи №l8484/19722-19724 від 12.08.2021р, сторона обвинувачення зазначила в обвинувальному акті, що:

- Обсяг і вартість виконаних будівельних робіт, зазначених в акті форми КБ-2В №l від 06.11.2019? (в описовій частині обвинувального акту, цей акт прийому здачі виконаних робіт - відсутній) до договору №413 від 18.06.2019р. про капітальний ремонт тротуару від житлового будинку 2-а бульвару Івана Каркача до житлового будинку №80 по вул. Миру (внутрішньо квартальні дороги та тротуари), на загальну суму 435 384,00 грн., не відповідають фактично-виконаним роботам будівельним роботам, реальна вартість яких становить 398 356,80грн, - різниця 37 027,20грн.

- Обсяг і вартість виконаних будівельних робіт, зазначених в актах форми КБ-2В №l від 16.11.2018р., №2 від 20.05.2019 р., №3 від 20.05.2019 р. до договору будівельного підряду №604 від 17.07.2018р. про капітальний ремонт вул. Олімпійської, 7 на загальну суму 876 236,40 грн., не відповідають фактично-виконаним роботам будівельним роботам, реальна вартість яких становить 739 905,60грн, - різниця складає 136 330,80 грн. Також, з посиланням на висновок будівельно технічної судової експертизи №22139/23778 від 21.09.2021р.,

- Обсяг і вартість виконаних будівельних робіт, зазначених в акті форми КБ-2B №1 від 04.10.2019 до договору №414 від 18.06.2019р. про капітальний ремонт вул. Електровозної, 9 (внутрішньо квартальні дороги та тротуари), на загальну суму 908 830,80 грн., не відповідають фактично-виконаним роботам будівельним роботам, реальна вартість яких становить 775 328,40 грн, - різниця складає 133 502,40грн.

- Обсяг і вартість виконаних будівельних робіт, зазначених в акті форми КБ-2B №l від 09.09.2019 до договору №412 від 18.06.2019р. про капітальний ремонт вул. Миру, 50 (внутрішньо квартальні дороги та тротуари), на загальну суму 1 010 444,40 грн., не відповідають фактично-виконаним роботам будівельним роботам, реальна вартість яких становить 795 856,80 грн, - різниця складає 214 587,60грн.

Підсумувавши вищевказані різниці між документальною та встановлено експертизами вартістю виконаних будівельних робіт, які виконанні по різни договорах будівельного підряду із різним обсягом фінансування та у різ строки, сторона обвинувачення вважає що їх сукупна сума, яка становить 521 448,00 грн., є кваліфікуючою ознакою тяжких наслідків, що передбачена ч. 2 ст. 367 КК України.

Стаття 367 КК України - службова недбалість, відноситься до кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов?язаної з наданням публічних послуг - Розділ XVII Особливої частини КК України.

Диспозиція цієї статті КК України визначає, що Службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Кваліфікуючою ознакою для ч. 1 ст. 367 КК України є спричинення істотної шкоди, а ч. 2 ст. 367 КК України - спричинення тяжких наслідків.

Відповідно до примітки у ч. 3 ст. 364 КК України - Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до примітки у ч. 4 ст. 364 КК України - Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п?ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік" 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1762 грн.

Тобто кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум складає 1762 грн. х 50% = 881.0 грн.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1921 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум складає 1921 грн. х 50% =960.3 грн.

Таким чином, для кваліфікації вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 367 КК України, що вчинене у 2018 році необхідне спричинення матеріальної шкоди на суму 88 100,0 грн і вище, а за ч.2 ст. 367 КК України у цьому ж році, необхідне спричинення винною особою матеріальної шкоди у сумі 220 250,0 грн. і вище.

Аналогічним чином, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 367 КК України у 2019 році починається із спричинення матеріальної шкоди на суму 96 050,0грн. і вище, а за ч. 2 ст. 367 КК України - відповідно у разі спричинення матеріальної шкоди - на суму 240 125,0 грн і вище.

Оскільки злочин, передбачений ст. 367 КК України, є злочином, який вчиняється з необережності, тобто без наявності прямого або непрямого умислу, то й відносно таке кримінальне правопорушення є закінченим саме з моменту вчинення дій відповідною службовою особою, в супереч своїм службовим обов`язкам, у даному випадку з моменту затвердження обвинуваченим ОСОБА_7 власним підписом кожного окремого акту виконаних робіт, який є підставою для отримання грошових коштів за кожним окремим договором будівельного підряду ( як це передбачено ч. 4 ст. 879 та ч.4 ст. 882 ЦК України) за кожен з яких на думку сторони обвинувачення не відповідає фактичній вартості та обсягам виконаних робіт, що визначені у кожному окремому акті.

Таким чином, враховуючи викладені в обвинувальному акті обставини, зокрема з огляду на висновки судових експертиз щодо різниці між документальною та «реальною» вартістю виконаних будівельних робіт, різниця між якими за кожним окремим договором будівельного підряду, не дорівнює та не перевищує 250 розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, сторона обвинувачення зобов?язана була кваліфікувати дії ОСОБА_7 за4. 1 ст. 367 КК України, за першим фактом затвердження ним акту прийому - здачі виконаних робіт, та за ч. 1 ст. 32 та ч. 1 ст. 367 КК України за всіма наступними фактами затвердження інших актів, з обов`язковим урахуванням розміру істотної шкоди станом на відповідний рік.

Отже, на думку сторони захисту правова кваліфікація вчинених обвинувачених ОСОБА_7 з огляду на обставини, які викладені у обвинувальному акті, визначена із грубим порушенням норм матеріального права, а саме ч. 1 ст. 13, ст.ст. 24, 25, ч.ч. 1 та 2 ст. 32 КК України, тобто правова кваліфікація вочевидь не відповідає положенням закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто грубо порушені вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України було вручене 15 листопада 2021р., а обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні вперше надійшов до Фрунзенського р/суду м. Харкова 08 грудня 2021р, тобто за спливом 23 діб з моменту повідомлення про підзору, що є підставою для закриття провадження відповідно до вимог п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Крім цього, відповідно до змісту обвинувального акту, останній епізод нібито вчинення ОСОБА_8 протиправного діяння службової недбалості, за умови належної правової кваліфікації та доведеності його вини, вчинений 06 листопада 2019р. (підписання акту форми КБ-2В №1 від 06.11.2019 до договору №413 від 18.06.2019р. про капітальний ремонт тротуару від житлового будинку АДРЕСА_2 до житлового будинку АДРЕСА_3 ).

Станом на листопад 2019р., санкція ч. 1 ст. 367 КК України передбачало покарання у вигляді штрафу від двохсот п?ятдесяти до п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю ні строк до трьох років.

Відповідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України станом на листопад 2019р. відносилося злочинів невеликої тяжкості, та строк притягнення до кримінально відповідальності на той час, відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, становив три роки. Тобто строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності (за умови неналежної правової кваліфікації та доведеності його вини) сплив 06 листопада 2022 року.

Отже, є очевидним, на наявність у сторони захисту безумовного права на звернення до суду і клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, та так саме і звернення із клопотанням про закриття провадження в зв?язку зі спливом строку дізнання на підставі п. 10) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом із тим, також є очевидним, що належний судовий розгляд поданого стороною захисту клопотання про закриття провадження, як за спливом строку проведення дізнання, так і за спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності, можливий виключно за умови перекваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння, право на яке має прокурор відповідно до вимог ч. 2 ст. 337, або суд згідно з ч. 3 цієї статті КПК України.

Отже, вищевказані істотні порушення норм КПК України щодо вочевидь неправильної кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння, не можуть бути усунені судом до закінчення судового розгляду, відтак захисник вважає, сторона захисту позбавлена можливості своєчасно заявити такі клопотання для їх негайно розгляду судом, що вочевидь порушенням права особи на захист.

Крім цього, зазначені порушення норм КПК України є істотними порушенням кримінального процесуального закону, оскільки навіть застосування вимог ч. 3 ст. 337 КПК України у випадку визнання судом обвинуваченого ОСОБА_9 винним вчиненні декількох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367 КК України за наслідками судового розгляду цього обвинувального акту,є неможливим, оскільки були грубо порушені вимоги КПК, які встановлені Главою 25 (внаслідок повідомлення про підозру, складання та затвердження обвинувального акту неуповноваженими особами, та направлення його до суду, з порушенням строків передбачених ч. 2 ст.301 КПК) та параграфом 1 Глави 30 цього кодексу (щодо судового розгляду кримінальних проступків).

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вивчивши доводи сторін та докази, які додані до даного клопотання, вважає, що дане клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 3 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.

Статтями 109 та 291 КПК України встановлено вичерпний перелік вимог до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз ст. 91 КПК України дає можливість побачити, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, форма співучасті, якщо наявна, та інші обставини та факти, що стосуються вчиненого протиправного діяння, у тому числі розкривають причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням та наслідками), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, а також вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Системний аналіз ст. 91 КПК України та ст. 291 КПК України дає можливість зробити висновок, що обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, втілюються у такій частині обвинувального акту як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування визначається як інтелектуальний процес, що полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. І якщо відповідно до ст. 92-94 КПК України сторона обвинувачення у вигляді слідчого та прокурора мають право як збирати, перевіряти та оцінювати докази, то суд має право лише оцінювати зібрані у кримінальному провадженні докази на підтвердження чи спростування обставин, що визначені у ст. 91 КПК України.

Оскільки доказова діяльність суду у кримінальному провадженні починається лише під час судового розгляду обвинувачення по суті та полягає лише в оцінці зібраних доказів, то під час підготовчого судового засідання суд в жодному разі не може встановлювати, спростовувати, підтверджувати, перевіряти по суті ту частину обвинувального акту, в якій прокурор викладає фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення.

Під час підготовчого судового засідання суд перевіряє лише те, щоб у відповідності до ст. 291 КПК України обвинувальний акт містив відповідну частину, яка при цьому не мала б зайвої натуралізації правопорушення та суттєвих суперечностей, що перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду.

Враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, то суд доходить до висновку, що прокурор як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначені фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, розкриття характеру дій обвинувачення та суті злочину. Такий висновок, зокрема, підтверджується і тим, що відповідно до ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначаються ті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які «прокурор вважає встановленими».

Суд, маючи повноваження лише щодо вирішення обвинувачення по суті і лише в межах висунутого обвинувачення, не має права втручатися у дискреційні повноваження прокурора, вказуючи на факти та обставини, що потрібно встановити чи спростувати, змінювати у будь-якій спосіб зміст та обсяг обвинувачення, правової кваліфікації.

Отже, встановлення та виклад фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та здійснення правової кваліфікації кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне саме прокурор.

На додаток до цього ККС ВС у Постанові від 03.07.2019 року у справі № 273/1053/17 зазначив, що кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною або неповною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що визначення повноти формулювання обвинувачення, розкриття характеру дій обвинуваченого та суті злочину, підтвердження або спростування обставин та фактів вчиненого кримінального правопорушення на основі зібраних доказів, вирішення питання про достатність доказів на підтвердження ознаки та елементів складу кримінального правопорушення здійснюється судом лише під час судового розгляду по суті шляхом оцінки доказів, зібраних у змагальному кримінальному провадженні. Вирішення цих питань під час підготовчого судового засідання суперечить призначенню цієї стадії кримінального провадження.

Самі по собі обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_4 , є фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, а тому їх встановлення, визначення та формулювання, збирання та надання доказів на їх підтвердження, як було зазначено вище, є дискреційними повноваженнями прокурора, який викладає їх в такий спосіб та в такій формі, в яких вважає встановленими, та надає на підтвердження цього докази, які вважає належними, допустимими та достатніми для підтвердження відповідних обставин. Суд, особливо під час підготовчого судового засідання, не має повноважень повертати обвинувальний акт прокурору з мотивів неповноти, неправильності, недостовірності фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлення та визначення яких в обвинувальному акті є виключним повноваженням прокурора, а перевірка яких здійснюється судом лише під час розгляду справи по суті.

Внаслідок цього суд доходить до висновку, що повернення обвинувального акту з підстав неповноти, недостовірності фактичних обставин вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України, їх недоведеності під час підготовчого судового засідання є неможливим, оскільки суперечить завданню суду, яке він виконує під час підготовчого провадження, а також оскільки це призведе до порушення принципу змагальності та перебирання судом на себе функції обвинувачення, в межах якої він також буде брати участь у визначенні обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам статей 109 та 291 КПК України, оскільки містить в собі відомості, які повинен містити обвинувальний акт. Неповнота та неточність реєстру матеріалів досудового розслідування судом можуть бути усунені під час судового розгляду обвинувального акту.

Суд не вважає зазначені недоліки такими, що перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду, оскільки у змісті самого обвинувального акту (у частині викладу фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а також у частині формулювання обвинувачення дій обвинуваченого) вказується, що ОСОБА_5 обвинувачується саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України, та розкриваються відповідні ознаки саме цього складу кримінального правопорушення.

Внаслідок цього суд приходить до висновку, що правової кваліфікації дій обвинуваченого не перешкоджає призначенню судового розгляду, не впливає на права, свободи та законні інтереси обвинуваченого, оскільки в усій іншій частині матеріали кримінального провадження є чіткими та точними, вказуючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України. При цьому, посилання на неконкретність висунутого ОСОБА_5 обвинувачення не приймаються до уваги, оскільки з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення можливо зрозуміти, в чому саме обвинувачується ОСОБА_5 .

В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями ч. 2ст. 337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

На думку суду, обвинувальний акт складено повністю згідно із нормами КПК України, а отже підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3ст. 314 КПК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 111, 291, 293, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 , про повернення прокурору Немишлянської окружної прокуратури обвинувального акту від 07.12.2021 р. у кримінальному провадженні №0000340 від 22.11.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, задовольнити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1