Справа № 539/2293/23
Провадження № 1-кс/539/445/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2023 року м. Лубни
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним клопотанням в якому просить накласти арешт на автомобіль «Hyundai Elantra» державний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_2 - шляхом накладення заборони користування, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тощо. Автомобіль «Hyundai Elantra» державний номер НОМЕР_1 залишити на зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, що по вулиці Київській, 2 у м. Лубни, Полтавської області.
В ході досудового слідства встановлено, що 26.05.2023 приблизно о 14 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем " Hyundai Elantra" д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», в напрямку м. Київ та на 202 км. + 473 м. вказаного автошляху не врахувала дорожню обстановку та не впоравшись із керуванням допустила наїзд на металевий відбійник. У результаті вказаної ДТП пасажир даного автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.
26.05.2023 під час огляду місця події було вилучено автомобіль «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 .
26.05.2023 вилучений автомобіль «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_1 , мобільний телефон - НОМЕР_2 .
Вважає, що в даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення злочину та необхідне для призначення подальших, технічних, транспортно-трасологічних та судово-автотехнічних експертиз.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, є потреба накладення арешту на вищезазначене майно.
Незастосування арешту на вказане майно може привести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.
В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 26.05.2023 близько 14 год. 00 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем " Hyundai Elantra" д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по автодорозі «Київ-Харків- Довжанський», в напрямку м.Київ та на 202 км. + 473 м. вказаного автошляху не врахувала дорожню обстановку та не впоравшись із керуванням допустила наїзд на металевий відбійник. У результаті вказаної ДТП пасажир даного автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.
26.05.2023 під час огляду місця події було вилучено автомобіль «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до постанови від 29.05.2023 було вилучено автомобіль «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_3 , автомобіль «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_1 , мобільний телефон - НОМЕР_2 .
Метою застосування арешту у цьому кримінального провадження є необхідність проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище згадуваного кримінального правопорушення, зокрема проведення експертиз.
Тому суд приходить до висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, суд не вбачає.
Крім того, відповідно до положень ст. 174 КПК України, вказаний вид заходу забезпечення може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження за умови відсутності у його потребі.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Hyundai Elantra» державний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_2 - шляхом накладення заборони користування, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Автомобіль «Hyundai Elantra» державний номер НОМЕР_1 залишити на зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, що по вулиці Київській, 2 у м. Лубни, Полтавської області.
Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1