Справа №173/1139/22
Провадження №1-кс/173/317/2023
У Х В А Л А

іменем України

30 травня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

При секретареві ОСОБА_2

за участю заявника - ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року в межах кримінального провадження №0000120 за ч.1 ст.249 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року в межах кримінального провадження №0000120 за ч.1 ст.249 КК України.

В обґрунтування вимог за поданим клопотанням посилається на те, що накладення арешту на зазначене майно порушує його права як власника, так як пройшов тривалий час з моменту накладення вказаного арешту, підозра йому пред`явлена не була, а тому в застосуванні арешту належного йому майна відпала потреба.

Дізнавач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Заявник в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та скасувати арешт накладений на його майно з підстав викладених у клопотанні.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року на підставі клопотання слідчого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000120 від 30.08.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, накладено арешт шляхом заборони розпоряджатися та користуватися майном, а саме на човен алюмінієвий сірого кольору марки «Прогрес-4» з двигуном до човна «Парсун 20» к/с;весла в кількості 2 шт.;вагани оцинковані сірого кольору в кількості 2 шт.

Як вбачається зі змісту ухвали, арешт на зазначене в клопотанні майно було накладено у зв`язку із забезпеченням збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 ст. 174КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Слідчий суддя виходячи із принципу змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не надав суду належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до пункту першого ч.6 ст.100КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що на момент розгляду даного клопотання пройшов тривалий час з моменту вилучення та арешту майна, підозра до цього часу не пред`явлена ОСОБА_3 , заявлене в клопотанні майно не є об`єктом експертного дослідження, будь які слідчі дії з вказаним майном не проводяться.

На цей час достатніх даних про те, що скасування арешту на вказане у клопотанні майно може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.

Продовження ж дії арешту на майно протягом тривалого часу призведе до заподіяння власнику значних збитків.

Крім того, позбавлення будь-якої особи права розпоряджатися чи користуватись своїм майном за умови недоведеності її причетності до вчинення кримінального правопорушення, що розслідуються по даному кримінальному провадженні, та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у господарську діяльність та право мирно володіти своїм майном.

Однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Орган досудового розслідування не надав слідчому судді належних доказів для висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню, так як потреби в подальшому утриманні майна в своєму розпорядженні орган досудового розслідування не довів.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співрозмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.

Керуючись ст.ст. 40, 100, 117, 131-132, 167-168, 170-173, 376 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року в межах кримінального провадження №0000120 за ч.1 ст.249 КК України задовольнити.

Сккасувати арешт накладений 01 вересня 2022 року ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по справі 173/1139/22 провадження №1-кс/173/224/2022 в межах кримінального провадження №0000120 від 30.08.2022 року за ч.1 ст.249 КК України шляхом заборони користуватися на майно вилучене в ході огляду від 30.08.2022 року, а саме: човен алюмінієвий сірого кольору марки «Прогрес-4» з двигуном до човна «Парсун 20» к/с; весла в кількості 2 шт.; вагани оцинковані сірого кольору в кількості 2 шт.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000120 від 30.08.2022 року за ч.1 ст.249 КК України, повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 човен алюмінієвий сірого кольору марки «Прогрес-4» з двигуном до човна «Парсун 20» к/с; весла в кількості 2 шт.; вагани оцинковані сірого кольору в кількості 2 шт.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1