Справа № 544/1686/23
У Х В А Л А

10 липня 2023 року м. Пирятин

Слідча суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області з клопотанням в порядку ст. 206 КПК України, в обґрунтування якого вказав наступне. В понеділок 12 червня 2023 року, близько 11:00год службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , зупинивши його та його знайомого на вулиці, без попереднього вручення повістки, запросили проїхати з ними до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) для уточнення облікових даних. Під час уточнення облікових даних він відразу повідомив службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є неохрещеним вісником Релігійної організації Свідків Єгови в Україні і його релігійні переконання не дозволяють йому проходити військову службу, а тому він не підлягає призову на військову службу за призовом по мобілізації та бажає скористатися правом на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою, гарантованим йому статтею 35 Конституції України. Після уточнення облікових даних, близько 18:00 службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи поза межами наданих їм повноважень, шляхом застосування фізичної сили змусили його проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а після прибуття, в ніч з 12 на 13 червня 2023 року примусово проти його волі відправили до невідомого військового об`єкту в м. Житомир. У вівторок 13 червня 2023 року військові службові особи помістили його в автобус та відправили з м. Житомир до невідомого населеного пункту в Рівненській області. Згодом, того ж дня, його відправили до с. Старичі Яворівського р-ну Львівської області, а ще через деякий час привезли до ІНФОРМАЦІЯ_3 та утримували там проти його волі. У середу 14 червня 2023 року його відправили з Чернівецького ОТЦК до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після прибуття, протиправно позбавивши волі, утримували у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 проти його волі до 15 червня, чим вчинили злочин, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.146 КК України (Незаконне позбавлення волі). У четвер 15 червня 2023 року він здійснив виклик Національної поліції, а також згодом і слідчо-оперативної групи, з метою припинення проти нього протиправних дій з боку службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, в обох випадках службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовились пропускати працівників поліції та слідчо-оперативну групу на територію відповідного РТЦК та СП. З огляду на це працівники правоохоронних органів повідомили йому, що не мають можливості припинити протиправні дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та рекомендували звернутися до органів ДБР. 15 червня 2023 року близько 18:00год, проти його волі, із застосуванням грубої фізичної сили, його помістили в автобус. Так він був насильно відправлений із застосуванням грубої фізичної сили до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , чим було вчинено злочин, відповідальність за який передбачена ч.5 ст.426-1 КК України (Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинене в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці). Дотепер він протиправно утримується у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Починаючи з 12 червня 2023 року він неодноразово, як в усній так і в письмовій формі, повідомляв службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншим військовим службовим особам, що є неохрещеним вісником Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні і його релігійні переконання не дозволяють проходити військову службу, а тому він не підлягає призову на військову службу по мобілізації та готовий та бажаєскористатися правом на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою, гарантованим мені статтею 35 Конституції України. Також на підтвердження своєї релігійної приналежності він надав працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідну довідку, видану Релігійним Центром Свідків Єгови в Україні (№ 2268 від 14.06.2023). Незважаючи на це, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправно утримували його, незаконно позбавляючи волі та силоміць, проти його сумління, з порушенням конституційного права на свободу релігії, відправили до військової частини Збройних сил України для проходження військової служби.

Уважає, що його незаконно тримають під вартою без будь-яких законних рішень суду, тому просить слідчого суддю негайно звільнити його з-під незаконного утримання, який знаходиться на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Вивчивши клопотання ОСОБА_2 , слідча суддя приходить до висновку, що воно не може бути предметом розгляду слідчим суддею виходячи з наступного.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Однак зі змісту клопотання ОСОБА_2 вбачається його незгода з проходженням ним військової служби та діями службових (посадових) осіб територіального центру комплектування та соціальної підставки та військової частини (в якій він зараз перебуває), пов`язаними з мобілізацією заявника.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки та військової частини не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Отже, заявник не є затриманою особою.

У відповідності до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У п.2, 5, 7, 8, 9, 17, 19 ч.1 ст.4 КАСУ визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ;

адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом;

суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду;

відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача;

публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно ч.1 ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, вивчивши клопотання на предмет його юрисдикції та дослідивши зміст клопотання, вбачається спір щодо проходження заявником публічної (військової) служби, який не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, а тому слідчий суддя немає повноважень на вжиття заходів, передбачених ст. 206 КПК України.

Підсумовуючи викладене вище слідча судді дійшла висновку, що клопотання не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст.2, 3, 24, 26, 206 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1