печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуальних керівників у кримінальному провадженні - прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про відсторонення підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000388 від 12 травня 2023 року ОСОБА_3 від посади,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про відсторонення підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000388 від 12.05.2023 ОСОБА_3 від посади.

Клопотання обґрунтовує тим, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000388 від 12.05.2023 за підозрою колишнього старшого інспектора з особливих доручень відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, статтею 340 КК України, частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України (в редакції Закону України від 21.02.2014).

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Офісу Генерального прокурора.

10.04.2023 у ході розслідування кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 повідомлено про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вільшани Сосницького району Чернігівської області, громадянину України, працюючому старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, статтею 340 КК України, частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України (в редакції Закону України від 21.02.2014).

12.05.2023 із кримінального провадження № 0001029 в окреме провадження за № 0000388 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000388 від 12.05.2023 за підозрою колишнього старшого інспектора з особливих доручень відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, статтею 340 КК України, частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України (в редакції Закону України від 21.02.2014).

10.04.2023 у ході розслідування кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 повідомлено про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вільшани Сосницького району Чернігівської області, громадянину України, працюючому старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, статтею 340 КК України, частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України (в редакції Закону України від 21.02.2014).

12.05.2023 із кримінального провадження № 0001029 в окреме провадження за № 0000388 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування встановлено, що наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 07.06.2012 № 306о/с (далі - ГУМВС України в м. Києві) ОСОБА_3 призначений на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві.

Наказом ГУМВС України в м. Києві від 27.06.2013 № 494 о/с ОСОБА_3 присвоєно спеціальне звання - майор міліції.

При цьому, ОСОБА_3 27.06.2001 склав Присягу працівника органів внутрішніх справ України, відповідно до якої, серед іншого, урочисто поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства.

Таким чином, на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 здійснював владні та організаційно-розпорядчі повноваження, у зв`язку із чим, відповідно до положень пункту 1 Примітки до статті 364 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 07.04.2011) був службовою особою.

Старший інспектор з особливих доручень відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою із співробітниками БМОП «Беркут» у Львівській та Харківській областях та на виконання незаконних наказів заступника начальника Головного управління - начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_7 , реалізуючи спільні злочинні наміри, направлені на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, діючи у порушення вимог статей 18-20 Загальної декларації прав людини, статей 10-11 Конвенції, статті 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статей 3, 19, 28, 34, 39, 60, 64, Конституції України, статей 1, 2, 3, 5, 10, 12-15 Закону України «Про міліцію», пунктів 1.2, 1.4, 2.1, 2.4, 3.1, 3.4, 3.9, 3.12 Положення про управління громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві, 18.02.2014 у період часу з 13:25 по 14:10 год, перебуваючи на вул. Інститутській неподалік Кріпосного провулку у м. Києві, діючи у групі осіб спільно із заступником начальника відділу забезпечення масових заходів управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 та співробітниками міліції особливого призначення «Беркут» при ГУМВС України у Львівській, Харківській областях та м. Севастополя вчинив незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, що призвело до заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості учасникам акцій протесту у центральній частині міста Києва, за наступних обставин.

Під час руху працівників зазначених підрозділів МОП «Беркут» по вул. Інститутській в м. Києві поряд постійно знаходився і був задіяний до охорони громадського порядку у центральній частині м. Києва, відповідно до п. 1 та пп. 1.2, 1.4, 1.6 Положення про управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві, затвердженого наказом ГУМВС України в м. Києві від 26.06.2012 № 93, старший інспектор з особливих доручень відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , який, на виконання явно злочинного наказу ОСОБА_7 , та діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , координував протиправні дії працівників БМОП «Беркут» при ГУМВС України у Львівській та Харківській області, спрямовані на незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій із застосуванням фізичного насильства, шляхом передачі їх командирам відповідних наказів керівництва ГУМВС України в м. Києві.

При цьому, про хід та результати силового відтиснення та звільнення в межах «урядового кварталу» Кріпосного провулку та вул. Інститутської у м. Києві від громадян, які там перебували, ОСОБА_3 засобами зв`язку та безпосередньо на місці подій доповідав керівництву ГУМВС України в м. Києві, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Станом на 13 год 54 хв учасники акції протесту зупинились та скупчились біля будинку № 27/6 та по всій ширині вулиці до будинку № 26 по вул. Інститутській в м. Києві, так як подальший рух їм перекрили підрозділи МОП «Беркут» у Львівській і Харківській областях, м. Севастополь та інші підрозділи МОП «Беркут», які вишикувались у бойовий порядок та перекрили прохід вул. Інститутською. Відстань від передніх рядів учасників акцій протесту до підрозділів МОП «Беркут» становила близько 25 метрів.

Серед учасників акції протесту, впритул до стіни будинку № 27/6 на вул. Інститутській в м. Києві, в числі інших мітингувальників, знаходився ОСОБА_9 , який був у першій шерензі мітингувальників, а також ОСОБА_10 , і прикривали їх металевими щитами від каміння (бруківки), світло-шумових і газових гранат, які кидали в них працівники МОП «Беркут», а також від пострілів, які здійснювали останні в мітингувальників з вогнепальної зброї - помпових рушниць модельного ряду «ФОРТ-500», споряджених патронами зі свинцевою картеччю 12 калібру та патронами «Терен 12К» та «Терен 12П», набоями 12-го калібру Rubber Ball та Rubber Buck Shot виробництва Sellier&Bellot з більш потужною, ніж у патронів «Терен-12П», «Терен-12К» травматичною дією.

В цей час, після застосування значної кількості світло-шумових гранат, відбувся наступ зазначених підрозділів МОП «Беркут» на учасників акції протесту, які стали відступати назад.

Під час даного наступу невстановленими працівниками БМОП «Беркут» ГУМВС України у Харківській та Львівській областях у присутності командирів цих підрозділів, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно, біля будинку № 27/6 на вул. Інститутській в м. Києві, неподалік від перехрестя із Кріпосним провулком, із безпідставним та необґрунтованим застосуванням надмірної фізичної сили і спецзасобів, приблизно о 13.55 год здійснювалось безпідставне затримання учасників акцій протесту, у тому числі були затримані ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які, були учасниками ходи «Мирний наступ», висловлювали свої погляди та переконання, протестуючи проти застосування фізичного насильства проти них, шляхом участі в мирній акції протесту і жодним чином не порушували громадський порядок, не вчиняли протиправних дій, не чинили опору працівникам правоохоронних органів і не загрожували життю та здоров`ю інших громадян та працівників міліції.

В період з 13 год 55 хв по 14 год 10 хв невстановлені працівники МОП «Беркут» Харківської та Львівської областей, перебуваючи поблизу будинку № 27/6 на вул. Інститутській неподалік від перехрестя із Кріпосним провулком у місті Києві, в присутності ОСОБА_3 та командирів відповідних підрозділів, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідно, а також явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, безпосередньо після затримання, застосували до затриманих мітингувальників, у тому числі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , фізичне насильство, що виразилось у нанесенні численних ударів руками, ногами, гумовими кийками по різних частинах тіла, у зв`язку з їх участю у ході «Мирний наступ» і з метою незаконного перешкоджання подальшій участі в ній, та, як наслідок, спричинили їм різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Так, з метою подавлення волі ОСОБА_9 до можливості вчинення будь-якого опору протиправним діям працівників правоохоронних органів та спричинення йому тілесних ушкоджень, невстановлений працівник МОП «Беркут» одного із зазначених підрозділів, безпосередньо перед затриманням, відразу, без попередження, перебуваючи на вулиці Інститутській неподалік від перехрестя із Кріпосним провулком у м. Києві, з близької відстані, умисно здійснив у нього один постріл з вогнепальної зброї - помпової рушниці «ФОРТ-500», спорядженої патроном не смертельної дії з гумовою кулею, цілячись при цьому в область голови, з метою спричинення потерпілому максимальної шкоди здоров`ю.

Однак, ОСОБА_9 ухилився та прикрився правою рукою, в результаті чого йому було спричинено кульове поранення кисті правої руки. Незважаючи на відсутність будь-якого опору з боку ОСОБА_9 та отримане ним поранення, невстановлені працівники МОП «Беркут» Харківської та Львівської областей, в кількості близько 10 чоловік, повалили його на землю шляхом одночасного нанесення значної кількості ударів - більше 30, гумовими кийками по різних частинах тіла, не даючи можливості підвестись.

Після цього, лежачому ОСОБА_9 , що був знерухомлений внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, декілька невстановлених працівників вказаних підрозділів МОП «Беркут», діючи умисно, продовжили наносити удари кулаками рук та ногами по різних частинах тіла, нанісши сукупно більше 20 ударів. При цьому невстановлені працівники зазначених підрозділів МОП «Беркут», тримаючи за його одяг, відтягнули ОСОБА_9 , який перебував у положенні лежачи, за свої бойові порядки що вишикувались поблизу будинку № 27/6 по вул. Інститутській в м. Києві, в напрямку вулиці Липської, з метою подальшого спричинення йому тілесних ушкоджень, як учаснику акції протесту та незаконного перешкоджання подальшій участі в них, стягнули з його голови каску. У подальшому, невстановлений працівник одного із згаданих підрозділів МОП «Беркут», діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому декілька ударів в область голови та лоба, спричинивши тілесні ушкодження, які викликали значну кровотечу.

Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлені працівники зазначених підрозділів МОП «Беркут», перебуваючи біля будинку № 27/6 на вул. Інститутській у м. Києві, в якому розташовувалось відділення банку «Діамантбанк», почали обшукувати ОСОБА_9 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, знерухомлений лежав на тротуарі та не міг чинити жодного опору, розірвав кишені на його одязі та вилучив їх вміст. Разом із тим, один із зазначених невстановлених співробітників МОП «Беркут», діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, правою ногою, наніс один удар в обличчя ОСОБА_9 .

У подальшому, о 13 год 59 хв, побитого та в крові ОСОБА_9 , який лежав на тротуарі та не мав змоги піднятись через спричинені йому тілесні ушкодження, невстановлені працівники вказаних підрозділів МОП «Беркут» в присутності ОСОБА_3 , підняли та один із них рукою штовхнув його в спину в напрямку вулиці Липської. Опинившись серед інших співробітників зазначених підрозділів МОП «Беркут» біля входу у відділення банку «Діамантбанк», невстановлений працівник одного із згаданих підрозділів, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, правою ногою із значною силою, наніс один удар в область живота ОСОБА_9 .

Продовжуючи злочинні дії, невстановлений працівник одного із зазначених підрозділів МОП «Беркут», схопивши ОСОБА_9 за верхній одяг, завів його далі вглиб бойових порядків бійців МОП «Беркут», які розташовувались біля входу у відділення банку «Діамантбанк» на вулиці Інститутській, 27/6, в напрямку вулиці Липської. Після цього, двоє невстановлених співробітників МОП «Беркут», застосовуючи фізичне насильство, яке виражалось у шарпанні за одяг та штовханні, продовжили обшукувати кишені одягу ОСОБА_9 і при цьому один із них, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, кулаком правої руки наніс один удар в область лівої скроні ОСОБА_9 .

Таким чином, в короткий проміжок часу, впродовж близько 5 хвилин, невстановлені працівники МОП «Беркут» у Харківській та Львівській областях, діючи умисно, безпідставно, перевищуючи надані їм владу та службові повноваження, в присутності ОСОБА_3 нанесли потерпілому ОСОБА_9 гумовими кийками, ногами та руками значну кількість ударів, сукупно більше 30, по різних частинах тіла та голові, завдавши сильного фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження, що викликали кровотечу.

Внаслідок застосування зазначених насильницьких дій, з метою незаконного перешкоджання участі в акції протесту, потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме - у вигляді закритого перелому нижньої стінки правої орбіти і кісток носа, забою правої нирки, ран та синців на голові, крововиливів в білкові оболонки обох очей, рани на правій кисті, рубці: в брівних ділянках, по нижньому краю орбіти зліва, на слизовій оболонці верхньої та нижньої губ, на правій кисті, післяопераційний рубець на чолі зліва (сліди загоєння ран), висновок експерта від 12.04.2016 № 672-додатковий.

Крім того, у зазначений період часу, іншому затриманому - ОСОБА_10 на вулиці Інститутській поблизу перехрестя із Кріпосним провулком в м. Києві, приблизно о 13.55 год невстановлені працівники цих же підрозділів МОП «Беркут» у присутності ОСОБА_3 нанесли один удар в потиличну частину голови та один удар ногою в обличчя, від чого потерпілий впав на землю. Після цього, приблизно 7 невстановлених працівників МОП «Беркут» впродовж близько 1 хвилини нанесли йому біля 30 ударів ногами, гумовими кийками по тулубу, ногах, руках та голові, спричинивши тілесні ушкодження та фізичний біль. Далі до ОСОБА_10 , який лежав на тротуарі та не чинив жодного опору протиправним діям зазначених осіб, підбіг ще один невстановлений працівник МОП «Беркут», який з близької дистанції здійснив у нього один постріл з вогнепальної зброї - помпової рушниці патроном, спорядженим гумовою картеччю, в область лівої сідниці, з метою спричинення максимальної шкоди здоров`ю, а стоячі при цьому поряд інші працівники МОП «Беркут», після здійснення пострілу, нанесли йому ще близько 2 ударів ногами по обличчю та животу, а також 5-6 ударів гумовим кийком по спині та руках.

Надалі, як і ОСОБА_9 , чотири невстановлені працівники МОП «Беркут» схопили ОСОБА_10 за руки та ноги і віднесли за свої бойові порядки, що вишикувались поперек вулиці Інститутської, з метою подальшого спричинення йому тілесних ушкоджень, як учаснику акцій протесту та незаконного перешкоджання подальшій участі в них. Там працівники МОП «Беркут» обшукали ОСОБА_10 та заволоділи вмістом його кишень, після чого в присутності ОСОБА_3 нанесли близько 10 ударів гумовою палицею по спині та лівій руці, якою він прикривав від ударів голову. Від отриманих ударів ОСОБА_10 впав на тротуар. У подальшому, о 13.59 год, ОСОБА_3 , взявши ОСОБА_10 , який не чинив внаслідок спричинених тілесних ушкоджень жодного опору, за його одяг, та, тримаючи однією рукою, став протиправно утримувати біля себе, позбавляючи можливості покинути місце події, отримати необхідну медичну допомогу та продовжити участь в акціях протесту, і таким чином завів його за бойові порядки МОП «Беркут», які знаходились біля будинку № 27/6 по вулиці Інститутській, біля входу у відділення «Діамантбанку», в напрямку вулиці Липської, де і залишив.

Внаслідок застосування зазначених насильницьких дій, з метою незаконного перешкоджання участі в акціях протесту, потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме - у вигляді відкритої травми обличчя: рани (визначеної лікарями як рвана) в проекції нижньої щелепи зліва (слідом загоєння якої є описаний під час проведення судово-медичного обстеження рубець трьохпроменевої форми); навколоочний синець, перелом носової кістки зліва (без зміщення уламків) з крововиливами в оточуючі м`які тканини; округлої форми рубець - на лівій сідниці у верхньо-зовнішньому квадранті (діаметром 2,5 см), зі слідами від хірургічних швів); подовженої форми рубець - у нижньо-зовнішньому квадранті лівої сідниці (6,5х0,6 см), зі слідами хірургічних швів); відкрита травма правої кисті: рани (наслідками загоєння яких були рубці, виявлені під час проведення 19.06.2014 судово-медичного огляду) - на тильній поверхні правої кисті в проекції 3-ї та 5-ї п`ясних кісток (4,5х0,39см) і 4х0,4(см) зі слідами хірургічних швів); переломи діафізів 3-5 п`ясних кісток правої кисті (зі зміщенням уламків), висновок експерта від 18.11.2014 № 1980/е.

Увесь цей час, на вулиці Інститутській поблизу перехрестя із Кріпосним провулком у м.Києві, поряд із місцем застосування невстановленими співробітниками БМОП «Беркут» ГУМВС України у Харківській та Львівській областях фізичного насильства до зазначених мітингувальників, перебував

ОСОБА_3 , який координував їх протиправні дії та спостерігав за вчиненням явно протиправних дій працівниками цих підрозділів, які не мали законних підстав для застосування фізичної сили та спеціальних засобів, визначених статтями 1 та 14 Закону України «Про міліцію», діяли при цьому в порушення Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР від 27.02.1991 № 49 щодо учасників акцій протесту, явно виходячи за межі наданих їм при охороні громадського порядку прав і повноважень.

При цьому, ОСОБА_3 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, перебуваючи увесь час поруч під час вчинення працівниками БМОП «Беркут» при ГУМВС України у Харківській та Львівській області, в присутності їх командирів - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно, незаконних дій, достовірно усвідомлюючи, що затримані, у тому числі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші учасники акції протесту жодним чином не порушують громадський порядок, не вчиняють протиправних дій, не чинять опору працівникам правоохоронних органів та не загрожують життю і здоров`ю інших громадян і працівників міліції, явно виходячи за межі наданих йому при охороні громадського порядку прав і повноважень, свідомо допускаючи настання для них вказаних негативних наслідків, умисно не виконав покладені на нього службові обов`язки щодо припинення протиправних дій правоохоронців, які полягали у спричиненні цим особам тілесних ушкоджень, і, не маючи на те права, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу та спеціальних засобів, фактично керував діями працівників зазначених підрозділів, які, незважаючи на те, що ОСОБА_3 був одягнений у цивільний одяг, чітко вирізняли та ототожнювали його як одного із працівників УГБ ГУМВС України в м. Києві, яким здійснювалось керівництво та координація дій приданих підрозділів правоохоронних органів, що знаходились в центральній частині м. Києва та прилеглих вулицях.

Разом із тим, близько 13 год 56 хв ОСОБА_3 , перебуваючи серед працівників МОП «Беркут» бачив, як повз нього два працівники «Беркуту» тягли за верхній одяг одного із побитих мітингувальників, але жодним чином не тільки не припинив такі протиправні дії, а навпаки, своєю поведінкою підбадьорював та спонукав їх до цього.

У подальшому, о 13.57 год ОСОБА_3 підійшов до групи працівників МОП «Беркут», які біля відділення банку «Діамантбанк» в його присутності продовжували здійснювати побиття одного із невстановлених мітингувальників та під час спілкування надав їм вказівки щодо подальших дій. Після чого, працівники МОП «Беркут», беззаперечно виконуючи вказівку, підняли останнього з тротуару та перевищуючи надані їм владу та службові повноваження, протиправно, із застосуванням фізичного насильства, в супроводі ОСОБА_3 , тримаючи за верхній одяг та силою утримуючи останнього біля себе, позбавляючи можливості покинути місце події, отримати необхідну медичну допомогу та продовжити участь в акціях протесту, затягнули за свої бойові порядки на вулиці Інститутській в напрямку вулиці Липської.

Продовжуючи свої злочинні дії, о 13.59 год, ОСОБА_3 , після нанесення невстановленими працівниками МОП «Беркут» тілесних ушкоджень іншому невстановленому мітингувальнику, схопивши та тримаючи його однією рукою за верхній одяг, став протиправно утримувати біля себе, позбавляючи можливості покинути місце події, отримати необхідну медичну допомогу та продовжити участь в акціях протесту, та завів його за бойові порядки МОП «Беркут», які знаходились біля будинку № 27/6 на вулиці Інститутській, біля входу у відділення «Діамантбанку», в напрямку вулиці Липської, де і залишив.

Далі, близько 14 год 00 хв. ОСОБА_3 підійшов до заступника начальника відділу забезпечення масових заходів ОСОБА_8 , який перебував на вулиці Інститутській у місті Києві поряд з цими ж підрозділами МОП «Беркут» Харківської та Львівської областей, координуючи їх дії та перебував неподалік від місця побиття ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших учасників акції протесту.

Після розмови із ОСОБА_8 , який в УГБ ГУМВС України в м. Києві займав одну із керівних посад - заступника начальника відділу забезпечення масових заходів, та отримання від останнього відповідних вказівок, ОСОБА_3 знову, приблизно о 14 год. 01 хв. підійшов до групи працівників МОП «Беркут» з Харківської та Львівської областей, в оточенні яких перебували затримані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ще один мітингувальник, і наказав одному із правоохоронців, передати затриманих, а саме - ОСОБА_9 та іншого невстановленого мітингувальника, йому.

На виконання зазначеної вказівки, невстановлені працівники МОП «Беркут» передали затриманих ОСОБА_9 та іншого невстановленого мітингувальника ОСОБА_3 , який, перевищуючи надані йому владу та службові повноваження, застосовуючи фізичне насильство, схопив їх обома руками за верхній одяг та став протиправно утримувати біля себе, позбавляючи можливості покинути місце події, отримати необхідну медичну допомогу та продовжити участь в акціях протесту. При цьому працівники МОП «Беркут», які до цього, шляхом нанесення значної кількості ударів потерпілим по різних частинах тіла, подавили їх волю до можливості вчинення будь-якого супротиву, почали руками штовхати ОСОБА_9 та іншого мітингувальника, спонукаючи їх не чинити жодного опору та безумовно виконувати вимоги ОСОБА_3 і слідували за ним. При цьому один із невстановлених працівників МОП «Беркут» вказаних підрозділів, принижуючи гідність учасника акції протесту, зірвав з шиї ОСОБА_9 ланцюжок із хрестиком.

Після цього, ОСОБА_3 , як представник УГБ ГУМВС України в м. Києві, перевищуючи надані йому владу та службові повноваження, діючи умисно, повів ОСОБА_9 та іншого вищевказаного невстановленого учасника акції протесту по тротуару вулиці Інститутської у напрямку вулиці Липської у м. Києві, супроводжуючи їх в напрямку місця, де розташовувався спеціальний службовий автомобіль МВС України («автозак»), силою утримуючи їх біля себе, з метою подальшого їх затримання, чим допустив можливість вчинення стосовно ОСОБА_9 та іншого невстановленого мітингувальника протиправних дій, шляхом безпідставного притягнення їх до адміністративної та кримінальної відповідальності за участь у масових акціях протесту, чим також вчинив дії, що ображають особисту гідність потерпілих, та які унеможливили подальшу їх участь в акціях протесту.

При цьому, ОСОБА_3 , перебуваючи поряд із місцем спричинення тілесних ушкоджень мітингувальникам, будучи очевидцем таких протиправних дій, всупереч вимогам п. 5 ч. 5 ст. 5 та п. 24 ч. 1 ст.10 Закону України «Про міліцію», не вжив жодних заходів щодо забезпечення негайного надання їм медичної допомоги, передбачених Законом України «Про екстрену медичну допомогу».

Враховуючи вищевказані обставини, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється в:

- незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, яке було вчинене службовою особою із застосуванням фізичного насильства, вчиненому на виконання явно злочинного наказу та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, статтею 340 Кримінального кодексу України;

- перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою - працівником правоохоронного органу, дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, що супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, вчиненому на виконання явно злочинного наказу та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України від 21.02.2014).

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що підозра не обгрунтована, ризики не доведені, крім того підозрюваний займає іншу посаду.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.

Статтею 156 КПК України передбачено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

10.04.2023 у ході розслідування кримінального провадження № 0001029 від 25.11.2013 повідомлено про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вільшани Сосницького району Чернігівської області, громадянину України, працюючому старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, статтею 340 КК України, частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України (в редакції Закону України від 21.02.2014).

12.05.2023 із кримінального провадження № 0001029 в окреме провадження за № 0000388 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен громадянин має право заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами цього права, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, а також гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Як передбачено вимогами ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення, слідчим суддею встановлено, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , кваліфіковано за частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, статтею 340 КК України, частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України (в редакції Закону України від 21.02.2014), санкція яких, серед іншого, передбачає покарання у вигляді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження (тобто відсторонення від посади) слідчий, прокурор зобов`язані довести наявність достатніх підстав вважати, що такий захід є необхідним для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, статтею 340 КК України, частиною 4 статті 41, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України (в редакції Закону України від 21.02.2014).

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_3 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування. А тому не погоджується із запереченнями сторони захисту в цій частині.

Відповідно до ч.3 ст.22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення, відповідних ризиків процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - сторону обвинувачення. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Вирішуючи питання існування зазначених у клопотанні прокурором ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем можливості.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Прокурор в клопотанні зазначає, що ОСОБА_3 працюючи тривалий час в органах внутрішніх справ, у тому числі - на керівних посадах, в Національній поліції України, здобув необхідні та достатні знання, що стосуються здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактики проведення слідчих дій, є достатньо обізнаним зі специфікою розслідування кримінальних правопорушень, а тому, використовуючи свою посаду та службове становище може перешкоджати встановленню істини у справі, зокрема:

- узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у провадженні, насамперед, з числа колишніх співробітників управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві,

- надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин провадження,

- незаконно впливати на інших свідків, які є діючими співробітниками поліції, потерпілих, експертів, схиляти їх до давання завідомо неправдивих показань у ході як досудового розслідування, так і судового розгляду з метою створення собі алібі щодо нібито непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

Одночасно слідством враховується те, що ОСОБА_3 вчиняв інкриміновані йому злочини спільно з іншими працівниками «Беркут» та іншими працівниками правоохоронних органів, які на теперішній час ухиляються від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим оголошені у розшук, або стосовно, яких здійснюється судовий розгляд кримінальних проваджень.

З клопотання вбачається, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а також запобігання можливому вчиненню ним подібних злочинів з використанням службового становища, а також спробам, незаконно впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи дані про його особу, сторона обвинувачення вважає за необхідне застосувати до підозрюваного захід забезпечення кримінального провадження - відсторонення від посади.

Однак, слідчий суддя не погоджується з доводами прокурора з огляду на наступне.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків у справі, потерпілих, слід зазначити, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , було вчинено на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України, а зараз він перебуває на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України.

Доводи прокурора, що ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом є безпідставними та необгрунтованими, оскільки прокурором під час розгляду клопотання не доведені обставини, передбачені ч. 1 ст. 157 КПК України, та в судовому засіданні відповідні докази не надані.

Крім того, відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до пункту 3 розділу 2.4 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014 підставами для відмови в задоволенні клопотання про відсторонення підозрюваної особи від займаної посади є, здебільшого, недостатність підстав для відсторонення підозрюваної особи від займаної посади, а також недоведеність існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину такого ступеня тяжкості, за умови вчинення якого може бути здійснено відсторонення від посади, а також недоведеність того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами клопотання не підтверджено та прокурором в судовому засіданні не доведено наявність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 може негативно впливати на хід досудового розслідування чи перебіг судового розгляду, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконним способом впливати на свідків у кримінальному провадженні, та протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що органом досудового розслідування не доведено, що без відсторонення підозрюваного від займаної посади неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і такі потреби досудового розслідування виправдовують обмеження гарантованого ст. 43 Конституції України права на працю підозрюваного, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1-35, 107, 156, 157, 158, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1