Ухвала

05 липня 2023 року

м. Київ

справа № 163/2291/20

провадження № 51 - 3347 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Любешівського районного суду Волинської області від 07 липня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 червня 2023 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) та надано десятиденний строк для усунення недоліків. Також скаржнику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 як і попереднього разу, вважаючи оскаржувані судові рішення незаконними, в обґрунтування своєї позиції, всупереч вказівкам, викладених в ухвалі Касаційного кримінального суду від 06 червня 2023 року, знову не наводить відповідного обґрунтування щодо незаконності вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду з підстав, передбачених у ст. 438 КПК, з урахуванням положень ст.ст.412, 413, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку та не вказує на конкретні порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування цих рішень.

Крім того, посилаючись на неправильну кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК, в обґрунтування своєї позиції, захисник заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, не погоджується з оцінкою доказів наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, що відповідно до ст. 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, зважаючи на те, що захисник не усунув недоліки, суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу на вирок Любешівського районного суду Волинської області від 07 липня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3