У Х В А Л А

Іменем України

17.05.2023

Справа № 331/2782/23

Провадження № 1-кс/331/971/2023

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта ОСОБА_3 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4

про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000636 від 19.04.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого про арешт майна.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 19.04.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, матеріали досудового розслідування якого 19.04.2023 постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури, виділені з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002233 від 14.11.2022.

З урахуванням достатніх доказів, 06.04.2023 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, відповідно до вимог та у порядку передбаченому КПК України, у кримінальному провадженні №0002233 від 14.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сщ. Ачигвара Гальського району Абхазької АССР, громадянина України, українця, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст. 480 КПК України, раніше не судимого, обґрунтовано повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Так, в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків,перебуваючи у смт. Чернігівка Бердянського району Запорізької області, територія якого з 26.02.2022 тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом зф держава-агресор рф), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але приблизно 08 червня 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена), погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа представників військової окупаційної адміністрації Бердянського району Запорізької області та добровільно зайняв посаду виконуючого обов`язки начальника незаконно створеного правоохоронного органу - мовою оригіналу «Черниговского отделение полиции УВД по г. Бердянску и Бердянскому району», який створений на базі захопленої адміністративної будівлі прокуратури Чернігівського району Запорізької області, яке розташоване за адресою: Запорізька область, Бердянський район, смт. Чернігівка, вул. Українська. В подальшому, відповідний орган був реорганізований у незаконно створений орган мовою оригіналу «Отделения полиции №2 УВД по г. Бердянск и Бердянскому району ГУМВД по Запорожской области». Так, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в першій декаді липня 2022 року, добровільно зайняв посаду начальника незаконно створеного органу мовою оригіналу «Отделения полиции №2 УВД по г. Бердянск и Бердянскому району ГУМВД по Запорожской области», створеному окупаційною владою держави-агресора рф на тимчасово окупованій території смт. Чернігівка Чернігівської селищної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, яку обіймає наразі.

Відтак, санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить об`єкт рухомого майна транспортний засіб марки «ВАЗ», модель «21099», 2004 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру МВС (лист РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області №31/8-648 від 06.02.2023).

В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження чи приховування наведеного вище майна ОСОБА_5 з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, а тому орган досудового розслідування вважає за доцільне та необхідне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на рухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а саме: об`єкт рухомого майна транспортний засіб марки «ВАЗ», модель «21099», 2004 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Розгляд зазначеного клопотання просить здійснити без виклику та участі підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000636 від 19.04.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

11.05.2023 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 . Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000636 від 19.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.7 ст.1111 КК України

16.05.2023 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя застосувано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить об`єкт рухомого майна транспортний засіб марки «ВАЗ», модель «21099», 2004 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру МВС (лист РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області №31/8-648 від 06.02.2023).

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Слідчий суддя вважає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження.

Враховуючи, що транспортний засіб марки «ВАЗ», модель «21099», 2004 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 належать підозрюваному ОСОБА_5 , з метою досягнення справедливого балансу між правами та інтересами власника майна, а також з метою виконання завдань досудового розслідування, закріпленими положеннями ст. 2 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на транспортний засіб шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того,слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта ОСОБА_3 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000636 від 19.04.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а саме: об`єкт рухомого майна транспортний засіб марки «ВАЗ», модель «21099», 2004 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1