Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3085/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження №274/3085/23 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.06.2023 року, якою задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 та замінено йому невідбуту частину основного покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 9 місяців 22 дні на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання більш м`яким. Вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи заяву засудженого, не повно врахував дані про особу засудженого та його поведінку за весь час відбування покарання. Звертає увагу, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення особливо тяжких злочинів, має цивільний позов на суму 16961,25 грн, який відшкодовано частково на суму 21201,56 грн., у 2022 році ОСОБА_7 допустив 6 порушень режиму тримання, за що на нього накладалися дисциплінарні стягнення. За час відбування покарання ОСОБА_7 також має 15 заохочень, з яких 6 під час відбування покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», 2 з них у 2022 році та 1 у 2023 році, що свідчить про нестабільну поведінку засудженого. Посилається на те, що протягом останнього часу у його поведінці відбулися позитивні зміни, що свідчить про належне дотримання ним умов відбування покарання, а не про сумлінність його поведінки. Вважає, що судом не враховано поведінку засудженого та ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про заміну невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким у виді 240 годин громадських робіт відповідно до ст. 82 КК України, зазначивши, що вину у скоєному визнає та щиро кається.

Задовольняючи заяву засудженого, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці протягом часу відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку засудженого та захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції зазначених вимог закону не було дотримано.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за п.1 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.14 п.1 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.02.2016 зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 09.02.2011 по 28.09.2011 в строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2020 на підставі ст.82 КК України невідбуту частину строку покарання замінено на 4 роки 10 місяців 29 днів обмеження волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2020 зараховано засудженому ОСОБА_7 час слідування до виправного центру з 22.07.2020 по 26.09.2020 з розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі.

Початок строку: 09.02.2011 (для позбавлення волі); 26.09.2020 (для обмеження волі); кінець строку: 14.04.2025.

Відповідно до характеристики, наданої начальником ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)», засуджений ОСОБА_7 з 18 лютого 2011 року утримувався в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор». За час утримання характеризувався посередньо. Порушень режиму утримання не допускав. Заохочень не мав.

З 29 грудня 2011 року відбував покарання в державній установі «Городищенській виправній колонії №96». За час відбування покарання характеризувався негативно. Допустив три порушення режиму відбування покарання, по факту яких було накладено два дисциплінарні стягнення та проведено бесіду виховного характеру. Заохочень не мав.

З 26 лютого 2015 року відбував покарання в державній установі « Черкаській виправній колонії №62». За час відбування покарання характеризувався добре. Допустив три порушення режиму відбування покарання, по факту яких було накладено одне дисциплінарне стягнення та двічі проведено бесіду виховного характеру. Дев`ять разів заохочувався.

З 26 вересня 2020 року відбуває покарання в державній установі «Бердичівський виправний центр (№ 108)». За період відбування покарання характеризується позитивно. Допустив сім порушень встановленого порядку відбування покарання, по факту яких було проведено бесіди виховного характеру та накладено шість дисциплінарних стягнень. Заходи виховного та профілактичного впливу відвідує, реагує на них правильно.

Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті за межами установи. До праці ставиться сумлінно. За сумлінну поведінку і ставлення до праці шість разів заохочувався адміністрацією установи.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Наведене є обов`язковою передумовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, поряд із передбаченими у ч.4 ст.82 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст. 154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.

Проте, згідно матеріалів судової справи адміністрація ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» не зверталась з відповідним поданням до суду.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що 20.07.2021 після відбуття засудженим ОСОБА_7 строку покарання, останньому було відмовлено в застосуванні до нього положень ст.81 КК України, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці він не довів свого виправлення.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_7 , останній за весь час відбування покарання має 15 заохочень та 9 стягнень. Водночас поведінка засудженого, яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання та для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким необхідно враховувати його поведінку за весь період відбування покарання.

На переконання апеляційного суду наведені дані про особу засудженого ОСОБА_7 не дозволяють зробити висновок про сумлінну поведінку засудженого, яка б вказувала на доведення виправлення засудженого та не можуть слугувати підставою для застосування щодо останнього положень ст. 82 КК України.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в тій частині, що місцевим судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Як вірно зазначено прокурором в апеляційній скарзі, ОСОБА_7 засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.14 п.1 ч.2 ст.115 КК України, тому на думку колегії суддів заміна невідбутої частини основного покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 9 місяців 22 дні на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин є передчасною та непропорційною наслідкам вчинених кримінальних правопорушень.

Таким чином, незважаючи на наявність формальної підстави для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, зокрема факту відбуття певної частини призначеного судом строку покарання, відсутньою є фактична підстава, а саме стала тенденція засудженого до виправлення.

На підстави викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду, яка не відповідає вимогам закону, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.06.2023 року, якою задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 та замінено йому невідбуту частину основного покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 9 місяців 22 дні на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин скасувати та ухвалити нову ухвалу.

Заяву засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини основного покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 9 місяців 22 дні більш м`яким у виді громадських робіт на строк 240 годин на підставі ст.82 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: