Справа №328/3442/21
Номер провадження 1-в/337/151/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання начальника Пологівського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Токмака Запорізької області, засудженого 30.12.2021 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , про звільнення від покарання в зв`язку з хворобою,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2023 року до суду надійшло подання начальника Пологівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 щодо звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.12.2021 року Токмацьким районним судом за ст..185 ч.І КК України до 120 годин громадських робіт, від покарання за хворобою. В обґрунтування подання зазначає, що 01.02.2022 року був отриманий Пологівським районним відділом № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області для виконання. Під час виконання вироку було встановлено, що ОСОБА_6 згідно з повідомленням КП «Токмацька БЛІЛ» ТМР від 21.02.2022 року перебуває під медичним наглядом у лікаря невропатолога з діагнозом: «епілепсія з частими генералізованими приступами». Відповідно до п.6.1.3 наказу МОЗ України від 15.08.2014 року № 1348/5/572 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», деменція важкого ступеня при хворобі Гентінгтона, хворобі Паркінсона, нейроінфекцїї, сифілісі та прогресивному паралічі, травмах головного мозку, епілепсії, судинних захворюваннях, пресенильна та сенильна деменції є підставою для звільнення від відбування покарання. Відповідно до п.29 розділу VII наказу Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально- виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» стосовно засудженого до громадських робіт, який згідно з висновком медико-соціальної експертної та спеціальної лікарської комісії під час відбування покарання визнаний інвалідом І та II групи, а також у разі настання психічного розкладу або іншої хвороби, що перешкоджає відбуванню покарання, уповноважений орган з питань пробації протягом трьох діб з моменту отримання медичного висновку надсилає до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений до громадських робіт відбуває покарання, клопотання та особову справу для вирішення питання про звільнення такої особи від відбування покарання відповідно до частини 3 статті 37 КВК України, частини 3 статті 56 та статті 84 КК України, при цьому до вирішення судом зазначеного питання відбування покарання припиняється. ОСОБА_4 за станом здоров`я не може відбувати покарання у виді громадських робіт, так як це пов`язано з ризиком для його здоров`я.

У судове засідання учасники провадження не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Прокурор та представник органу пробації надали заяву щодо розгляду подання у його відсутність.

Розглянувши матеріали провадження , суд приходить до наступних висновків.

30.12.2021 року Токмацьким районним судом Запорізької області за частиною 1 статті 185 КК України ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді 120 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 31.01.2022 року та 01.02.2022 року надійшов на виконання до Пологівського районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області для виконання.

Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

За змістом ст. 84 КК України звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до статей 92-95 цього Кодексу. 2. Особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. 3. Військовослужбовці, засуджені до службового обмеження, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, в разі визнання їх непридатними до військової служби за станом здоров`я звільняються від покарання. 4. У разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. При цьому час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується в строк покарання за правилами, передбаченими в частині п`ятій статті 72 цього Кодексу, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_6 згідно з повідомленням КП «Токмацька БЛІЛ» ТМР від 21.02.2022 року перебуває під медичним наглядом у лікаря невропатолога з діагнозом: Епілепсія з частими генералізованими приступами. Згідно Виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12 ААВ ОСОБА_6 встановлена 3 група інвалідності строком до 1 лютого 2023 року.

Спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572 затверджений Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, який визначає основні засади організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та механізм взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - заклади охорони здоров`я ДКВС) із іншими закладами охорони здоров`я, які не належать до сфери управління Міністерства юстиції України (далі - інші заклади охорони здоров`я), міжрегіональними територіальними органами Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань, установами виконання покарань (далі - УВП), слідчими ізоляторами з питань надання медичної допомоги засудженим відповідно до статті 116 Кримінально-виконавчого кодексу України, статті 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я та з метою вдосконалення організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі.

Розділом ІV передбачений Порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, згідно якого

1. Медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку

2. Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

3. У закладах охорони здоров`я ДКВС склад лікарсько-консультативної комісії визначається та затверджується директором ЦОЗ ДКВС, у закладах охорони здоров`я державної або комунальної форм власності - керівником цього закладу.

4. До складу лікарсько-консультативної комісії входять голова комісії - керівник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів.

5. Матеріали на засуджених, хворих на психічні розлади, розглядаються за наявності форми № 101/о "Акт психіатричного огляду засудженого", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 грудня 2000 року № 369 "Про затвердження форм медичної облікової документації, що використовується в стаціонарах і поліклініках (амбулаторіях)", в стаціонарних умовах спеціалізованої психіатричної лікарні (відділення) ДКВС.

6. За наявності у засудженого ознак хвороби, визначеної Переліком хвороб, лікуючий лікар невідкладно складає медичний висновок, який погоджує завідувач відповідного закладу охорони здоров`я ДКВС.

Завідувач закладу охорони здоров`я спільно з лікуючим лікарем забезпечують направлення хворого засудженого, а також необхідної медичної документації на найближче засідання лікарсько-консультативної комісії.

З урахуванням результатів особистого медичного огляду хворого засудженого, вивчення даних медичної облікової документації щодо обстеження, лікування, надання рекомендацій тощо лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 14 до цього Порядку (далі - висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб).

7. Голова комісії невідкладно ознайомлює з висновком щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб засудженого, про що у медичній карті стаціонарного хворого № 003/о робиться відмітка та ставиться підпис засудженого.

8. Якщо засуджений за станом здоров`я не може власноруч поставити підпис, про це у медичній карті стаціонарного хворого № 003/о робиться відмітка із зазначенням причини.

9. Висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб не пізніше наступного робочого дня після огляду засудженого передається до УВП, у якій обліковується такий хворий засуджений на дату огляду цією комісією.

10. Облік засуджених, які пройшли огляд лікарсько-консультативною комісією, ведеться у журналі обліку засуджених, стосовно яких встановлено наявність підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, за формою, наведеною в додатку 15 до цього Порядку.

11. На підставі висновку щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, адміністрація УВП, у якій обліковується засуджений, протягом доби після отримання зазначеного висновку готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою.

12. До подання додаються особова справа засудженого і висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб.

13. Засуджений, щодо якого встановлено наявність підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, залишається у закладі охорони здоров`я ДКВС або закладі охорони здоров`я державної чи комунальної форм власності до прийняття судом остаточного рішення. У разі прийняття судом рішення про звільнення засуджений звільняється безпосередньо із закладу охорони здоров`я ДКВС або закладу охорони здоров`я державної чи комунальної форм власності.

14. У разі звільнення засудженого від подальшого відбування покарання у зв`язку із психічним розладом до нього судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

15. У разі прийняття судом рішення про відмову у задоволенні подання про звільнення засудженого за хворобою такий засуджений з урахуванням його стану здоров`я продовжує лікування у закладі охорони здоров`я ДКВС або іншому закладі охорони здоров`я державної чи комунальної форм власності або повертається до УВП, з якої він прибув.

16. У разі погіршення стану здоров`я засудженого, якому суд відмовив у звільненні від подальшого відбування покарання за хворобою на підставі повторного висновку лікарсько-консультативної комісії, адміністрація УВП, у якій обліковується засуджений, протягом доби після отримання такого висновку готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою.

За змістом Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання ( який є додатком 13до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (пункт 1 розділу VI)) а саме п6.р.4 - розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, ушкодженням чи дисфункцією головного мозку - нейроінфекцією, дегенеративні ураження головного мозку, судинні захворювання головного мозку, епілепсія, інші органічні ушкодження головного мозку відносяться саме до Психічних розладів.

Відповідно до ч.3 ст.37 КВК України стосовно особи, яка після ухвалення судового рішення визнана особою з інвалідністю першої або другої групи або досягла пенсійного віку, а також жінки, яка стала вагітною, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду подання про звільнення її від подальшого відбування покарання.

Відповідно до ст. ст.152, 153 КВК України хвороба засудженого, серед інших ,є однією з підстав звільнення від відбування покарання. Подання про звільнення від відбування покарання внаслідок психічної хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Разом з поданням до суду надсилаються висновок спеціальної психіатричної експертної комісії й особова справа засудженого. Подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 має діагноз: епілепсія з частими генералізованими приступами, що підтверджено повідомленням КП «Токмацька БЛІЛ» ТМР від 21.02.2022 року , натомість висновок спеціальної психіатричної експертної комісії про наявність у нього психічної хвороби, яка б унеможливила б відбуття покарання у вигляді громадських робіт суду не надано, ОСОБА_7 не є особою 1 -2 групи інвалідності, жодних інших належних доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення суду не надано, саме посилання на наказ МОЗ України від 15.08.2014 року № 1348/5/572 є хибним, оскільки цим наказом затверджений Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, а не громадських робіт, у зв`язку з чим подання начальника Пологівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 щодо звільнення ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст56.84 КК України, ст 327 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Пологівського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання в зв`язку з хворобою- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя: ОСОБА_1