Справа № 953/4141/23
н/п 1-кс/953/3939/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 22.05.2023,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на речі та предметі які були вилучені під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 29.05.2023 за адресою АДРЕСА_1 та вул. Студентська, а саме: мобільний телефон iphone model A1778 FCC ID:BCG-E3091A IC:579C-E3091A., який знаходився у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцем зберігання вказаних речей прошу визначити камеру схову ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області.

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 22.05.2023 до Київської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що посадовими особами Київського відділу ВДВС у м. Харкові СМУМЮ здійснюється зловживання службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди шляхом вимагання такої вигоди від громадян за вчинення певних дій в інтересах того, хто надає таку вигоду.

Відповідно до інформації УСБУ в Харківській області встановлено, що до вказаної злочинної діяльності причетний державний виконавиць Київського відділу ВДВС у м. Харкові СМУМЮ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.05.2023, відбулась зустріч ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , який є державним виконавцем Київського відділу ВДВС у м. Харкова СМУМЮ.

Зазначена зустріч відбулась біля магазину «АТБ», що знаходиться по

вул. Студентській у Київському районі м. Харкова.

Під час зазначеної зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 що по кожному виконавчому провадженню, яке перебуває на виконанні, ОСОБА_5 необхідно сплатити, близько 1000 (однієї тисячі) грн. офіційних платежів, на рахунки установ, які останній надасть. У подальшому, після здійснення офіційних платежів, ОСОБА_5 необхідно буде надати 600 (шістсот) доларів США ОСОБА_4 для безперешкодного закриття виконавчих проваджень відносно потерпілого. Зазначену суму у розмірі 600 доларів США ОСОБА_5 необхідно надати ОСОБА_4 у понеділок 29.05.2023.

29.05.2023 відбулась зустріч між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час якої ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_4 передав останньому неправомірну вигоду у розмірі 600 доларів США.

У подальшому, 29.05.2023 злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена працівниками правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, після отримання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі 600 доларів США для себе за вчинення, як службовою особою, яка займає відповідальне становище в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В ході затримання 29.05.2023 за адресою АДРЕСА_1 та вул. Студентська ОСОБА_4 у останнього виявлений та вилучений мобільний телефон iphone model A1778 FCC ID:BCG-E3091A IC:579C-E3091A.

Вказані речі та предмети є безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення а також є речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Існує реальна загроза щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна а також можуть міститись інші відомості, які будуть використані, як доказ факту чи обставин, під час розслідування кримінального провадження, тобто відповідно до критеріїв п.1 ч.2 ст.170 КПК України, виникає необхідність у його збереженні.

З метою забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, оскільки є загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження вказаного майна, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володілець майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явився.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільця майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

Матеріали клопотання свідчать, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000154, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.05.2023 ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході затримання 29.05.2023 за адресою АДРЕСА_1 та вул. Студентська ОСОБА_4 у останнього виявлений та вилучений мобільний телефон iphone model A1778 FCC ID:BCG-E3091A IC:579C-E3091A.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 22.05.2023 - задовольнити.

Накласти арешт на речі та предметі які були вилучені під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 29.05.2023 за адресою АДРЕСА_1 та вул. Студентська, а саме: мобільний телефон iphone model A1778 FCC ID:BCG-E3091A IC:579C-E3091A., який знаходився у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місцем зберігання вказаних речей прошу визначити камеру схову ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали складений і підписаний 06.06.2023.

Слідчий суддя - ОСОБА_1