Провадження № 1-кс/686/6357/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У скарзі зазначає, що 17.07.2023 електронним листом звернувся до Хмельницької обласної прокуратури із заявою про вчинення посадовими особами Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та секретарем судового засідання ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

Станом на 25.07.2023 скаржнику не було надано інформації про внесення відомостей до ЄРДР.

Просить визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати їх внести відомості за заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, яке полягає у службовому підробленні, невідкладно розпочати досудове розслідування; по закінченню досудового розслідування ознайомити його із його результатами, а справу направити до суду.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Уповноважена особа Хмельницької обласної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 звернувся до Хмельницької обласної прокуратури із заявою, датованою 17.07.2023, про вчинення посадовими особами Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та секретарем судового засідання ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

У заяві виклав обставини, які, на його думку, свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, зазначив, що 08.06.2023 у Хмельницькому апеляційному суді відбувся судовий розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міського суду від 19 квітня 2000 року, постановлене у цивільній справі № 2-2801/2000, в якому ОСОБА_3 приймав участь у режимі відеоконференції (судді ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та секретар судового засідання ОСОБА_7 ). У протоколі судового засідання в режимі відеоконференції № 1610341 від 08.06.2023 р. у записах за №№ 89 та 90 зазначено: «Апелянт ОСОБА_3 - Зміст постанови зрозумілий; Представник позивача ОСОБА_9 - Зміст постанови зрозумілий». Однак, відповідно аудіозапису згаданого вище судового засідання, зазначені питання судом сторонам не ставились, не були озвучені та на записі відсутні.

Заява ОСОБА_3 була зареєстрована у Хмельницькій обласній прокуратурі та у подальшому листом за підписом начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР обласної прокуратури ОСОБА_10 №31/1-1 від 20.07.2023 направлена до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому для розгляду на належністю.

Отже, фактично відомості до ЄРДР уповноваженими особами Хмельницької обласної прокуратури, бездіяльність яких оскаржується, внесені не були.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Ч. 1 ст. 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає в перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, до офіційного документа.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 366 КК України суб`єктивна сторона злочину, передбаченого цими нормами кримінального закону, характеризується наявністю прямого умислу у винної особи, тобто суб`єкт має чітко усвідомлювати, що він вносить до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, вчиняє інше підроблення документів, або складає та видає завідомо неправдиві документи і бажає так чинити.

Вказане відповідає висновку, викладеному в постанові ВС у справі № 742/318/18 від 04 червня 2020 року.

Таким чином, суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.

Положеннями ч.1-3 ст. 248 ЦПК України передбачено, що у судовому засіданні секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу судового засідання, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У протоколі судового засідання зазначаються такі відомості: 1) рік, місяць, число і місце судового засідання; 2) найменування суду, який розглядає справу, прізвища та ініціали судді, секретаря судового засідання; 3) справа, що розглядається, імена (найменування) сторін та інших учасників справи; 4) порядковий номер вчинення процесуальної дії; 5) назва процесуальної дії; 6) час вчинення процесуальної дії; 7) ухвали суду, постановлені в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати; 8) інші відомості, визначені цим Кодексом. Протокол судового засідання ведеться секретарем судового засідання та підписується ним невідкладно, але не пізніше наступного дня після судового засідання і приєднується до справи.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави вважати, що суддями Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366 України, оскільки вказані особи не є відповідальними за ведення протоколу судового засідання.

Не викладені у заяві про злочин і відомості, які би указували на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України у діях секретаря судового засідання Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_7 , оскільки скаржником не зазначено жодних обставин, які б указували на те, що допущена нею описка вчинена умисно.

Окрім того, указаний недолік може бути усунутий шляхом подання учасником справи письмових зауважень щодо неправильності запису, відображеного у протоколі судового засідання у порядку ч. 1 ст. 249 ЦПК України.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що зазначені ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення відомості не можуть слугувати належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу, а відтак підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 07.08.2023.

Слідча суддя