Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/4338/22
Провадження № 1-кп/490/450/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, є євреєм, громадянином України, здобув неповну середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, працює санітаром ТОВ "Центр Джерело Життя", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився, -

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

З 08 вересня 2021 року ОСОБА_4 проходе військову службу за контрактом у військовому званні "матрос".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 187 від 08 вересня 2021 року його було зараховано до списків особової складу цієї військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира цієї ж частини № НОМЕР_2 від 08 вересня 2021 року він був призначений на посаду стрільця відділення взводу охорони військової частини НОМЕР_1 .

Проте, 25 лютого 2022 року о 08 годині 00 хвилин він не з`явився вчасно на службу без поважних причин та був відсутній на місці служби без поважних причин до 29 вересня 2022 року.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовця (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

І……Під час підготовчого провадження - 16 грудня 2022 року - між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором була укладена угода про визнання винуватості.

ІІ……На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним

Так, судом обвинуваченому роз`яснені права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, зокрема - його право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також наслідки укладання угоди.

Проте обвинувачений, усвідомивши свої права у суді та наслідки укладання угоди, свою винуватість визнав, скористатись правом на розгляд справи у повному обсязі не побажав та наполягав на затвердженні укладеної під час судового розгляду угоди.

ІІІ......Вирішуючи питання про наявність передбачених законом підстав для відмови у затвердженні угоди, суд враховує таке.

1. Законодавство допускає укладання угод по справам цієї категорії.

Отже, підстави вважати, що надана суду угода суперечить вимогам кримінального процесуального закону, є відсутніми.

2. Відомостей про те, що запропоновані умови угоди суперечать інтересам суспільства матеріали справи не містять.

2.1. Так, об`єктом вчиненого злочину є встановлений законом порядок несення військової служби.

Умови вчинення правопорушення (реальна загроза життю та здоров`ю обвинуваченого, який проходить військову службу в умовах військового стану), відсутність в обвинуваченого військового досвіду, незвичні для нього умови існування, форми видання наказів та особлива відповідальність за їх несвоєчасне або неправильне виконання - ці та інші подібні чинники впливають на оцінку обвинуваченим ситуації та оцінку його дій органами, що здійснюють правозастосування2.

При цьому прокурор, спеціалізуючись на злочинах у військовій та оборонній сфері, в цьому випадку - за згодою обох сторін кримінального правопорушення - внаслідок особливостей своїх обов`язків має достатній рівень професійної свідомості, що дозволяє йому оцінити специфічні фактори, що впливають на призначення покарання у цьому випадку.

Та, з огляду на наявність на таке згоди з обох сторін, підстави вважати, що в цьому випадку прокурор узгодив покарання, яке не відповідає інтересам дотримання встановленого законом порядку несення військової служби, в суду відсутні.

2.2. Суд також відзначає, що відповідно до статті 3 Дисциплінарного Статуту Збройних Силу України військова дисципліна досягається не шляхом застосування кари та залякування військовослужбовців, але шляхом поєднання, зокрема повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу, їх справедливого ставлення до підлеглих.

Та в цьому випадку виявом справедливості є питання відповідності засобів репресії вчиненому правопорушенню; категорія справедливості передбачає, що покарання за правопорушення повинно бути домірним вчиненому.

Відзначає суд й те, що одним з принципів кримінального права є саме невідворотність, але не суворість покарання, адже саме невідворотність покарання головним чином перешкоджає розповсюдженню злочинів.

Та в цьому випадку внаслідок укладання угоди цей інтерес задовольняється в повному обсязі, адже протиправна діяльність викривається та припиняється, та обвинувачений притягається до кримінальної відповідальності за скоєне відповідно до ступеню його провини.

3. Сутність висунутого обвинувачення є таким, що воно вочевидь не стосується конкретних окремих осіб, які не є його учасниками (на відміну від суспільства в цілому).

Таке доводить, що запропонована угода не суперечить інтересам конкретних окремих осіб, які не є його учасниками.

4. Вирішуючи питання про відповідність укладеної угоди інтересам обвинуваченого, суд виходе з такого.

В цьому випадку обвинувачений, як доведено вище, добровільно заявив про визнання винуватості та бажанні укласти угоду.

При цьому ця її заява є усвідомленою та однозначною.

Таке доводить, що надана суду угода не суперечить інтересам обвинуваченого.

5. Вказана позиція обвинуваченого, стосовно обставин цього кримінального провадження, не дозволяє вважати наявними відомості на спростування факту вчинення злочину ОСОБА_4 ..

Отже, підстави вважати, що надана суду угода була укладеною за відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, є відсутніми.

На ведене у сукупності доводить, що передбачені законом підстави для відмови у затвердженні угоди є відсутніми.

З огляду на це, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочинів за встановлених судом обставин доведеною.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

1. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України та змісту укладеної угоди враховує:

-його щире каяття;

-активне сприяння ним у розкритті злочину.

2. Окрім цього, суд враховує, що на момент вчинення злочину обвинуваченому виповнилось лише 19 років, а обстановка, в якій він опинився, вимагала від нього вкрай відповідальних та сміливих вчинків.

З огляду на таке, суд, керуючись частиною 2 статті 66 Кримінального Кодексу України, враховує молодий вік обвинуваченого як обставину, що пом`якшує його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час здійснення цього кримінального провадження виявлено не було.

Мотиви призначення покарання.

Щодо покарання, яке було узгоджене сторонами.

Сторонами узгоджено, що за вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального Кодексу України, обвинуваченому призначається покарання із застосуванням статті 69 Кримінального Кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 5.300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 90.100 грн.)

Щодо добровільності згоди обвинуваченого на призначення такого покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Щодо відповідності запропонованого сторонами покарання вимогам кримінального закону.

І……Вирішуючи питання про відповідність запропонованого сторонами покарання вимогам закону про кримінальну відповідальність, суд виходе з таких приписів закону та настанов судової практики

1. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 12 Постанови № 13 від 11 грудня 2015 року Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

"Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи:

…

-ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК…

/частина 2/

Суд також має враховувати, що чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим. У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення … за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді … позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні.

/частина 4/

2. Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 761/13021/19 зробив обов`язковий для врахування висновок про застосування норм права, відповідно до якого

"Перевірка достовірності обставин, які згідно ст. 470 КПК підлягають врахуванню при укладенні угоди про визнання винуватості, є обов`язком прокурора. При цьому, зважаючи на визначені законом наслідки невиконання угоди (процесуального характеру, передбачені ст. 476 КПК, або за наявності для того підстав - ініціювання прокурором кримінального провадження за ст. 389-1 КК) на суд при затвердженні угоди про визнання винуватості не можуть бути покладені інші обов`язки щодо перевірки можливості її затвердження ніж ті, які прямо передбачені у ст. 474 КПК".

3. Стаття 470 Кримінального Процесуального Кодексу України ж передбачає, що

Прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

1)ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб;

2)характер і тяжкість обвинувачення (підозри);

3)наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень;

4)наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

ІІ……З огляду на ці приписи суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Говорячи про ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину та вплив обставин, що пом`якшують його покарання, на можливість застосування в цьому випадку статті 69 Кримінального Кодексу України, суд відзначає таке.

1.1. Так, його щирого каяття та сприяння у розгляді цього кримінального провадження, на можливість застосування в цьому випадку статті 69 Кримінального Кодексу України, суд відзначає, що ці обставини знайшли своє відображення у тексті наданої сторонами угоди, що прокурором підписана та підтримана під час розгляду питання про можливість її затвердження.

За такого суд вважає, що ці обставини є належним чином оцінені прокурором та визнані достатніми для призначення запропонованого в угоді покарання. Та процесуальні підстави здійснювати додаткову перевірку цих обставин самим судом є відсутніми.

1.2. Далі, суд відзначає таке.

Станом на 25 лютого 2022 року в місті Миколаєві панувала цілковита розгубленість, на тлі якої обвинуваченим й був вчинений цей злочин.

До того ж, злочин обвинуваченим був вчинений не під час його участі або участі підрозділу, у якому він походив службу, у бойових діях.

Окрім того, за місцем служби обвинувачений був відсутній протягом нетривалого проміжку часу та повернувся до служби одразу після того, як панування загальної розгубленості та невизначеності було подоланим.

За такого молодий вік обвинуваченого суд вважає за обставину, що в цьому випадку знижує як ступінь суспільної небезпеки особи винного, так й - ступінь тяжкості вчиненого ним злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

З огляду на таке суд вважає доведеним, що наявні в цьому випадку обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, свідчать про істотне зниження суспільної небезпечності вчиненого ним злочину та його особи.

2. Суд також відзначає, що в цьому випадку є наявними обставини, що пом`якшують покарання, у кількості, що відповідно до статті 69 Кримінального Кодексу України дозволяє призначити покарання у розмірі, що є меншим за передбачений законом.

3. Говорячи про особу обвинуваченого, суд відзначає, що він раніше не вчиняв злочинів та не судився, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, займається волонтерською діяльністю, має міцні соціальні зв`язки.

Отже, в цьому випадку є наявними усі передбачені кримінальним законом умови для застосування статті 69 Кримінального Кодексу України /в редакції Закону України № 1576-ІХ від 29 червня 2021 року, що діяла на момент вчинення злочину/ та призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання, ніж передбачене у санкції частини 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.

Таке, в свою чергу, доводить, що, визначаючи покарання, сторони скористались наданим їм правом, діяли в межах наданого їм законом розсуду, а підстави для тверджень про очевидну невідповідність узгодженого ними покарання вимогам кримінального закону є відсутніми.

За такого обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі штрафу у розмірі 5.300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 грудня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 Кримінального Кодексу України /в редакції Закону України № 1576-ІХ від 29 червня 2021 року/ покарання із застосуванням статей 69 Кримінального Кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 5.300 /п`яти тисяч трьохсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 90.100 /дев`яносто тисяч сто/ грн.).

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

08.06.2023

2 - на такому, зокрема, наголошується у листі Міністерства Оборони України від 27 вересня 2022 року № 220/9487