ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2402/23 Справа № 193/497/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

09 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року, якою в задоволенні подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовлено, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року, 30 березня 2023 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. В обґрунтування подання представник адміністрації колонії зазначає, що у засудженого фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року, в задоволенні подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовлено.

На вказану ухвалу суду засудженим ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд переглянути ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 рокута прийняти справедливе рішення. Зазначає, що під час відбування покарання він характеризується лише з позитивної сторони.

Засуджений ОСОБА_5 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання участі під час апеляційного розгляду, не надходило. Прокурор ОСОБА_7 надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що що ОСОБА_5 був засуджений вироком від 11 квітня 2019 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за статтями ч. 2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за даним вироком та не відбутим покаранням за вироком від 01 грудня 2017 року та остаточно до відбуття призначено 5 років 3 місяці позбавлення волі. Початок строку: 04 вересня 2019 року. Кінець строку: 04 грудня 2024 року. Засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання

Відповідно до матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 з 04 вересня 2019 року утримувався в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань». Під час утримання в установі, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 26 вересня 2019 року відбував покарання в державній установі «Пятихатська виправна колонія (№ 122)». За час відбування покарання характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 27 жовтня 2019 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання характеризується позитивно: стягнень не має, має два заохочення правами начальника установи, за станом здоров`я є інвалідом II групи на виробництві установи не працевлаштований, виконує роботи з благоустрою відділення де проживає.

Крім того, ОСОБА_5 раніше засуджений: 25 грудня 1986 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за статтями 140 частина 3, 46-1, 53 КК СРСР до 3 років позбавлення волі. Звільнився: 28 квітня 1991 року по відбуттю строку покарання; 2) 13 квітня 1993 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за статтями 81 частина 3, 140 частина 2, 42 КК України. Звільнився: 27 березня 1993 року по відбуттю строку покарання; 3) 06 березня 1996 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за статтями 215-3 частина 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений: 18 червня 1997 року по відбуттю строку покарання; 4) 26 січня 1999 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за статтями 206 частина 1, 222 частина 3, 42 КК України до 1 року позбавлення вол; 5) 20 квітня 1999 року за статтями 140 частина 2, 145 частина 1, 42, 43 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився: 16 липня 1999 року по Амністії строк скоротили на 1/2 ; 6) 06 липня 2006 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за статтями 185 частина 2,185 частина 3, 263 частина 1,187 частина 2, 70 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільнився: 05 вересня 2012 року по відбуттю строку покарання; 7) 01 грудня 2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за статтями 263 частина 1, 185 частина 3, 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України однією із основних підстав для застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Виправлення засудженого/ї має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Пленум ВСУ у п. 17 Постанови від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Колегія суддів, враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання має 2 заохочення та не має стягнень, характеризується посередньо, спосіб та суспільну небезпеку злочину, вчиненого ОСОБА_5 , а також не відбутий строк покарання, погоджується з висновками суду І інстанції, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку з чим умовно-дострокове звільнення є передчасним.

Крім того, з матеріалів справи та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово був судимий за систематичне вчинення злочинів проти власності. При цьому ОСОБА_5 засуджений був вироком 01 грудня 2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за статтями 263 частина 1, 185 частина 3, 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки, однак останній довіру суду не виправдав, в період іспитового строку вчинив новий злочин, тобто відповідних висновків для себе не зробив і продовжував після застосування до нього положень ст. 75, 76 КК України свою злочину діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і умовно-дострокове звільнення засудженого буде суперечити досягненню мети покарання.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду І інстанції, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, не досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, його поведінка не може свідчити про його виправлення та готовності до самокерованої право слухняної поведінки

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 , що під час відбування покарання він характеризується лише з позитивної сторони, є необґрунтованими, оскільки самі по собі, за наявністю обставин, встановлених та викладених в ухвалі суду, не є безумовною підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тяглі за собою скасування ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: