Справа № 496/1613/23
Провадження № 1-кп/496/431/23
У Х В А Л А

28 червня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника цивільного позивача ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, може здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Херсонської, Запорізької, Луганської, Донецької областей чи АР Крим або за наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон, взагалі виїхати до іншої країни маючи зв`язки у правоохоронних органах. Обвинувачений будучи співробітником правоохоронного органу та перебуваючи на посаді оперативного працівника внутрішньої безпеки ГУ НП в Одеській області, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі шляхом проведення негласних (слідчих) розшукових дій може використати здобуті знання та переховуватись від суду.

Обвинувачений перебуваючи на волі в міру своєї професійної діяльності достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази, в яких наявні відомості стосовно вчинення вказаного кримінального правопорушення та викривати відомості, які мають істотне значення для встановлення обставин події.

ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, експертів та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, тощо до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню. Маючи досвід роботи в правоохоронних органах може залучати сторонніх осіб як самостійно так і через третіх осіб, які будуть чинити тиск на свідків та потерпілих, а також спотворити обставини вчинення кримінального правопорушення, вживати заходи для уникнення відповідальності. Крім цього, не будучи позбавленим водійських прав може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із експлуатацією транспорту.

Посилаючись на вказані обставини прокурор вважає, що існують ризики передбачені пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та представник цивільного позивача ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та представник потерпілої ОСОБА_12 до судового засідання не з`явились, але подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на відсутність ризиків зазначених прокурором та просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він може здати закордонний паспорт просив пробачення у потерпілих та просив суд змінити йому запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, спричинення потерпілим тяжких тілесних ушкоджень та середньої тяжкості. Санкція інкримінованого кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Оскільки ОСОБА_8 враховуючи тяжкість покарання може переховуватись від суду, а тому суд вважає, що наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування обвинуваченого від суду, у зв`язку із чим є підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Інші ризики, на які посилається прокурор передбачені пунктами 2-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведені, а тому суд вважає слушним зауваження сторони захисту в цій частині.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, а тому підстав для визначення застави суд не вбачає.

Суд також не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, як того просив захисник.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: з 28.06.2023 року до 28.08.2023 року включно та утримувати його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1