Справа № 739/1147/22
Провадження № 1-в/739/24/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представників органу пробації - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні подання начальника Новгород-Сіверського РС №1 філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі відносно ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Новгород-Сіверського РС №1 філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 з посиланням на те, що за період перебування на обліку останній не виконує обов`язки, покладені на нього вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2022 року, а саме обов`язок періодично з`являтися до органу пробації.

Представник органу пробації в судовому засіданні просив подання задовольнити, посилаючись на викладені в поданні обставини.

Прокурор в судовому засіданні подання не підтримала, вважає що не надано достатніх доказів щодо злісного ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених на нього обов`язків. Тому немає підстав для задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив що ухилення від виконання ним покладених на нього обов`язків були з поважних причин, тому просив відмовити у задоволенні подання.

Дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , судом встановлено наступне:

вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи № 02/2023 ОСОБА_5 19 січня 2023 року під особистий підпис був ознайомлений з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також роз`яснені наслідки ухилення від відбування покарання.

Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 19 січня 2023 року ОСОБА_5 було встановлено день реєстрації, а саме: четверта середа кожного місяця.

Після встановлення днів явки, гр. ОСОБА_5 на реєстрацію не прибув без поважних причин 22 лютого 2023 року, його було викликано та проведено профілактичну бесіду; роз`яснено права та обов`язки, порядок та умови проходження іспитового строку, винесено перше застереження у виді письмового попередження.

22 березня 2023 року ОСОБА_5 письмово попереджено працівником органу пробації про те, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, що буде свідчити про його небажання стати на шлях виправлення до суду може бути направлено матеріали про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Однак, 26 квітня 2022 року ОСОБА_5 не прибув на реєстрацію без поважних причин.На надсиланні виклики ОСОБА_5 не реагує, тільки після втручання керівництва, підприємства де він працює, ОСОБА_5 прибув до органу пробації.

Із листка реєстрації вбачається, що під час іспитового строку ОСОБА_5 22 лютого 2023 року та 26 квітня 2023 року не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В своїх письмових поясненнях від 06 березня 2023 року ОСОБА_5 зазначає, що 22 лютого 2023 року він не міг з`явитись на реєстрацію, так як в нього померла мати, а телефон був в режимі «без звуку». Згідно наданих пояснень від 12 травня 2023 року ОСОБА_5 стверджує, що він перебував на роботі, де працює офіційно. При цьому він залишив свій телефон у сусіда і тому не відповідав на телефонні дзвінки.

Згідно характеристики ПрАт «Новгород-Сіверський сир завод» вбачається що ОСОБА_5 працює з 2017 року, при цьому притягувався до дисциплінарної відповідальності за появу на роботі у нетверезому стані.

Протягом іспитового строку ОСОБА_5 правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення не вчиняв.

В ч. 2 статті 78ККУкраїни зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.3ст.166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють йото можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б свідчили про умисне невиконання покладених обов`язків під час дії воєнного стану, небажання стати на шлях виправлення та негативно характеризували засудженого. Згідно наявних в особовій справі даних ОСОБА_5 працює офіційно з 2017 року, при цьому притягувався до дисциплінарної відповідальності. Будь-яких інших даних, які б негативно характеризували засудженого особова справа не містить.

Не з`явившись на реєстрацію у визначені дні, засуджений послався на те, що це було пов`язано зі смертю близької людини та перебуванням на роботі. Даних, які б спростували або доводили недостовірність пояснень засудженого, вчинення ним у вказаний період правопорушень, матеріали подання не містять.

Отже, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявки засудженого на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації в період дії воєнного стану з причин перебування на роботі та смерті матері, не свідчать про злісне небажання засудженого ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано. Дії засудженого щодо неявки на реєстрацію не мають систематичного характеру, що свідчить про відсутність умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи № 02/2023 р. відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання зобов`язань, передбачених ч. 3 ст. 164 КВК України, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання та дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, ст.ст.164, 166 КВК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Новгород-Сіверського РС №1 філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Особову справу № 02/2023 засудженого ОСОБА_5 повернути до Новгород-Сіверського РС №1 філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1