Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/292/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст.183 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2023 року, якою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Дівоче Поле Олександрійського району Кіровоградської області, одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, займаючому посаду виконроба дільниці асфальтобетонного заводу філії «Олександрійська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово до 31.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.06.2023 частково задоволено клопотання слідчого погодженого з прокурором та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , до 31.07.2023 та покладено відповідні обов`язки.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що досудовим слідством ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.4 ст.240 КК України.

З урахуванням встановлених обставин, думки прокурора, захисника, підозрюваного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникненню встановленого ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, та того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, заборонивши підозрюваному залишати житло цілодобово, який буде достатнім запобіжним заходом та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 07.06.2023 та відмовити у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_9 про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог зазначив, що рішення слідчого судді про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є передчасним, прийнято упереджено, оскільки наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого в обранні запобіжного заходу в повному обсязі.

Так повідомлення про кримінальне правопорушення внесено до реєстру ще 06.09.2021 та впродовж до травня 2023 року він з`являвся за викликом слідчого за першою вимогою для участі у слідчих діях. Крім того, в клопотанні слідчого не зазначено доказів на підтвердження наявності ризиків, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Натомість він постійно проживає в м. Олександрія, підлягає мобілізації, а тому виїхати за межі України не зможе, неодноразово нагороджувався грамотами та подяками за сумлінну працю, за місцем роботи роботодавець має перед ним заборгованість із виплати заробітної плати, перебуває у шлюбі, має малолітню доньку ОСОБА_10 , яка хворіє на вроджений сколіоз II степеню, періодично потребує медичної допомоги, а у зв`язку із цілодобовим домашнім арештом він не зможе привозити доньку до лікарні в м. Кропивницький. Зазначеним повністю спростовується наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що в свою чергу стороною обвинувачення не спростовано. За вказаних обставин вважає, що існують всі підстави для відмови слідчому у задоволенні клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного, яка підтримала подану адвокатом апеляційну скаргу, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, за таких підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України, визначено що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, п.3 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як убачається із матеріалів справи в провадженні ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000240 від 06.09.2021, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є ч.3 ст.191, ч.4 ст.240 КК України.

В обґрунтування поданого до суду клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_11 відповідно до наказу № 23-К від 12.06.2018 призначений на посаду начальника виробничого відділу філії «Олександрійська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Кіровоградський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» (далі по тексту Філія ДП), на якій перебуває по теперішній час. У період жовтня 2021 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_11 виник умисел на вчинення діянь, пов`язаних із незаконним видобутком корисних копалин. Використовуючи службове становище та свій авторитет, ОСОБА_11 мав залучити до злочинної діяльності осіб із числа працівників Філії ДП, які будуть у співучасті з іншими безпосередньо вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема майстра асфальтобетонного заводу Філії ДП ОСОБА_8 , який відповідно наказу № 109/1 від 04.10.2021 був призначений на посаду майстра дільниці асфальтобетонного заводу філії ДП. ОСОБА_8 , реалізуючи свої повноваження як майстра асфальтобетонного заводу філії ДП, перебуваючи на посаді, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, відповідно до ч.3 ст.18 та Примітки 1 до ст.364 КК України, являвся службовою особою та мав можливості вчинення частини необхідних ОСОБА_11 дій для досягнення злочинного умислу. Вказаною організованою групою під керівництвом ОСОБА_11 за участю виконавців вчинення злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у період часу з 04 жовтня 2021 року по 31 грудня 2021 року вчинено низку злочинів, об`єднаних єдиним злочинним умислом учасників даної злочинної групи, пов`язаних з незаконним видобутком корисних копалин піску з метою отримання прибутку.

31.05.2023 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч. 4 ст. 240 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Причетність ОСОБА_8 до оголошеної підозри підтверджується наявними в справі протоколом обшуку від 02.08.2022, повідомленням про підозру, протоколом огляду від 15.11.2021, протоколами про проведення ряду НСРД, протоколами додаткового допиту свідків, висновками ряду експертів.

Згідно з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий та прокурор вказали на наявність ризиків, передбачених рядом пунктів ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з огляду на обставини кримінального провадження, тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, та оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що доведеним є лише ризик незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_8 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Інші ризики на які слідчий та прокурор посилалися у клопотанні та під час судового розгляду клопотання прокурором не доведені, тобто на підтвердження більшості передбачених в клопотанні ризиків прокурором не було надано жодного доказу.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням встановлених обставин, пояснень прокурора, підозрюваного та його захисника, а також практики ЄСПЛ, враховуючи наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, як особа підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце роботи та проживання, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, під час досудового розслідування, яке тривало протягом 2-х років, з`являвся до органу досудового розслідування, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому він дійшов вірного та обґрунтованого висновку за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, заборонивши підозрюваному залишати житло цілодобово, та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, який є достатнім та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику.

Що стосується твердження підозрюваного ОСОБА_8 про те, що існують всі підстави для відмови слідчому у задоволенні клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу за викладених в апеляційній скарзі обставин, то колегія суддів не погоджується з ними, оскільки слідчим суддею встановлено наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України та обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри.

Крім того, слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що на даному етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до ч.4 ст.193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Наявні матеріали за висновками слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 240 КК України.

Враховуючи зазначене вище посилання ОСОБА_8 на те, що він має сталі соціальні зв`язки (постійно проживає в м. Олександрія, підлягає мобілізації, неодноразово нагороджувався грамотами та подяками, перебуває у шлюбі, має малолітню доньку ОСОБА_10 , яка хворіє інше зазначене в апеляційній скарзі в сукупності), не можуть бути враховані апеляційним судом як достатні підстави для відмови слідчому в застосуванні до підозрюваного міри запобіжного заходу.

Крім того, як пояснив прокурор обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 вже направлений до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для розгляду по суті, що не позбавляє права ОСОБА_8 чи його захисника звернутись з відповідним клопотанням до районного суду в порядку ч.3 ст.315 КПК України щодо зміни запобіжного заходу під час проведення підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4