У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000214.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.03.2023 р. відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14.05.2023 р. з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.12.2022 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та норм міжнародного права.

Захисник вважає, що розмір застави ОСОБА_5 визначений у 5 разів вищий аніж гранично встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що є прямим порушенням положень ст. 5 Європейської конвенції з прав людини.

Окрім того, ОСОБА_5 за місцем реєстрації характеризується позитивно, є зразковим громадянином, з моменту повномасштабного вторгнення займався волонтерською діяльністю. Має міцні соціальні зв`язки, утримує хвору матір ОСОБА_8 , яка потребує постійного стороннього догляду.

Враховуючи, що запобіжний захід має не меті запобігання визначеним п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, а не ізоляцію особи від суспільства, апелянт вважає, що є достатні підстави для зміни раніше обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі у виді домашнього арешту.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000214 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням час і місці ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав як джерело прибутку, діяльність, пов`язану зі збутом на території Миколаївської області та м. Одеси наркотичного засобу кокаїн. З цією метою, до своєї протиправної діяльності, ОСОБА_9 залучив своїх знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

При цьому, відповідно до спільно розробленого злочинного плану, ОСОБА_9 виконував функцію безпосереднього збувача наркотичного засобу кокаїн, який він особисто попередньо придбавав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та зберігав до моменту збуту, а також передавав покупцям наркотичного засобу. ОСОБА_10 , відповідно до спільно розробленого з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 злочинного плану, в свою чергу, займався пошуком потенційних покупців наркотичного засобу, прийманням оплати за наркотичний засіб та організацією зустрічей потенційних покупців із ОСОБА_9 , в ході яких останній передавав покупцям придбаний ними наркотичний засіб.

ОСОБА_5 , відповідно до спільно розробленого злочинного плану, виконував дії, направлені на збут наркотичного засобу, а саме отримував від ОСОБА_9 наркотичний засіб, зберігав його при собі, за вказівкою ОСОБА_9 передавав наркотичний засіб покупцям або ОСОБА_10 . Гроші, отримані від незаконного продажу наркотичних засобів розподілялись ОСОБА_9 між ним, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

Так, 14.10.2022 р. в ранковий час « ОСОБА_11 », особисті дані якої були змінені, відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в якості покупця, зателефонувала ОСОБА_10 у месенджері «Телеграм» та домовилась з останнім про придбання наркотичного засобу кокаїн в об`ємі 1 гр. ОСОБА_10 запропонував « ОСОБА_11 » зустрітися у м. Одеса та обговорити деталі продажу наркотичного засобу, на що остання погодилась.

В ході зустрічі, яка відбулась в той же день, між ОСОБА_10 та « ОСОБА_11 » в м. Одеса о 12.07 год., ОСОБА_10 повідомив « ОСОБА_11 », що він може продати їй наркотичний засіб, але йому треба зателефонувати товаришу, який займається збутом наркотичного засобу разом з ним та обговорити деталі продажу. ОСОБА_10 в присутності « ОСОБА_11 » у месенджері «Телеграм» зателефонував ОСОБА_9 та домовився з останнім про продаж 1 гр. кокаїну « ОСОБА_11 ». Після телефонного дзвінка ОСОБА_10 повідомив « ОСОБА_11 », що їй необхідно перерахувати грошові кошти в розмірі, еквівалентному 130 доларам США (5 460 гривень) на банківську картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , а решту суми 1 000 грн. віддати йому особисто. Після цього, за словами ОСОБА_10 , його товариш в телефонному режимі повідомить, де забрати придбаний наркотичний засіб.

Виконуючи отримані від ОСОБА_10 вказівки, « ОСОБА_11 » разом із ОСОБА_10 направилась до терміналу самообслуговування, розміщеному в офісному приміщенні по вул. Канатній, 6 в м. Одеса, де у присутності ОСОБА_10 « ОСОБА_11 » здійснила переказ грошових коштів за наданими їй раніше ОСОБА_10 реквізитами, а саме на банківську карту ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_10 сфотографував на екрані терміналу самообслуговування згенерований образ квитанції про зарахування грошей на рахунок ОСОБА_9 та відправив фото вказаної квитанції ОСОБА_9 на підтвердження оплати покупки наркотичного засобу « ОСОБА_11 ».

Після здійснення транзакції ОСОБА_10 разом з « ОСОБА_11 » направились до кафе по вул. Грецька, 5 у м. Одеса, де очікували на подальші вказівки ОСОБА_9 щодо місця отримання придбаного наркотичного засобу.

О 13.19 год., після отримання ОСОБА_10 повідомлення про місце отримання наркотичного засобу, ОСОБА_10 разом з « ОСОБА_11 » покинули кафе та направились за вказаною ОСОБА_9 адресою. Так, на автомобілі, який перебуває у користуванні « ОСОБА_11 » вони під`їхали до кафе-кіоску по АДРЕСА_3 , де о 13.27 год. до автомобіля підійшов працівник вказаного кіоску ОСОБА_5 та через відкрите переднє пасажирське вікно передав ОСОБА_10 паперовий стаканчик, в якому знаходився полімерний зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Після цього, « ОСОБА_11 », за проханням ОСОБА_10 , підвезла його на власному автомобілі за місцем мешкання останнього по АДРЕСА_4 та, відповідно до раніше наданих їй ОСОБА_10 вказівок, віддала останньому решту грошових коштів за придбаний наркотичний засіб в сумі 1 000 грн.

В той же день о 14.12 год. придбаний за вказаних обставин наркотичний засіб « ОСОБА_11 » добровільно видала співробітникам УСБУ в Миколаївській області.

За висновком експерта № СЕ19/115-22/8685-НЗПРАП від 30.11.2022 р., придбана і добровільно видана « ОСОБА_11 » 14.10.2022 р. порошкоподібна речовина в одному прозорому полімерному пакетику містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн. Маса кокаїну у складі речовини становить 0,7062 гр.

Отже, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , незаконно придбав, зберігав, з метою збуту, а також незаконно збув наркотичний засіб кокаїн, обіг якого обмежено, масою 0,7062 гр., отримавши від незаконного збуту грошові кошти в загальній сумі 6 460 грн.

08.12.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.01.2023 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.03.2023 р.

16.03.2023 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 03.06.2023 р.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, а для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

Врахувавши, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, тяжкість покарання, особу підозрюваного, наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищення, сховання або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, продовження вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Вказаних вимог закону слідчим суддею дотримано в повному обсязі.

Вирішуючи питання про необхідність продовження застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, обізнаний про осіб, яким збувався наркотичних засіб, володіє інформацією про канали отримання та збуту наркотичного засобу, на даний час, досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії направлені на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину, встановлення всіх осіб, причетних до його вчинення, тобто наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними.

Крім наведеного, матеріали клопотання містять дані про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою, зокрема про необхідність отримання висновків призначених раніше 6 криміналістичних експертиз (балістична, судово-хімічні), отримання речових доказів, що перебували на дослідженні в експертних установах, проведення їх огляду, виконання інших слідчих (розшукових) дій та виконання вимог ст. 290 КПК України.

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_5 має хвору матір за якою потрібно доглядати, не спростовують висновків суду про можливість вчинення останнім дій, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ______________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3