Справа № 626/2057/23
Провадження № 1-кс/626/916/2023
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

21 липня 2023 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання ст.слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження №0000737 від «20» липня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець, смт.Сахновщина, Сахновщинського району, Харківської області, з середньою освітою, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.301-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 20 липня 2023 року близько 21 год. 18 хв. до чергової частини ВП № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від працівника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , про те що ним спільно з іншими працівниками поліції в ході проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_4 2000 р.н., було виявлено факт розповсюдження інтимної порнографії неповнолітніх через соціальні мережі Телеграм.

20.07.2023 року о 23 год. 55 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку 208 КПК України у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.301-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи в будинку свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за допомогою мобільного телефону, створював графічні файли порнографічного характеру, які у вульгарно -натуралістичній, цинічній та непристойній формі демонструють оголені статеві органи та процес статевого акту у найближчому ракурсі з неповнолітніми. В липні 2023 року точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на розповсюдження даної дитячої порнографії, яку попередньо зберігав на своєму мобільному телефоні марки «Redmi 11», номер телефону НОМЕР_1

Реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 в редакції від 17.03.2021 року, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 в редакції від 17.03.2021, ст. 2 закону України «Про захист суспільної моралі», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, використовуючи свій мобільний телефон марки «Redmi 11», який мав доступ до всесвітньої мережі Інтернет, за допомогою месенджера «Telegram Web» із використанням номеру мобільного телефону НОМЕР_1 ОСОБА_4 , під час приватного листування здійснив розповсюдження графічних файлів, візуально схожих з графічними файлами ««6775051e-6a31-433c-8a18-ca4348c28ccc»,«e2dca31d-c2fc-41fe-bf71-15bb52dab565" b,"f84a8828-0aed-4874-8c75814f0ad4d490",«document_781727556.mp4» які зберігав в своєму мобільному телефоні марки «Redmi 11», достовірно знаючи, що на них зображена неповнолітня ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та які є оголені та під час статевого акту.

Таким чином, своїми незаконними діями ОСОБА_4 , підозрюється у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.301-1 КК України - тобто виготовлення, розповсюдження, збут дитячої порнографії.

21.07.2023 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру за ч.3 ст.301-1 України, вина якого підтверджується наступними доказами:

-допитом свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця, смт. Сахновщина, Красноградського р-ну, Харківської області встановлено, що 12 липня 2023 року, останній перебував в домоволодінні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Ввечері останні сиділи в кімнаті спальні ОСОБА_4 вживали спиртні напої та розмовляли. В ході розмови, ОСОБА_4 розповів, свідку ОСОБА_11 про те, що створив в соціальній мережі «Телеграм» приватний канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та розміщує там фото та відео оголених дівчат, а саме ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після чого, через телеграм-бот « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_4 від імені дівчини знайомиться з різними чоловіками та пропонує їм за грошову винагороду (400-500 грн.) отримати посилання на приватний телеграм-канал в якому міститься фото, відео інтимного характеру. Та на цьому заробляє кошти. Після чого ОСОБА_4 показав свідкові ОСОБА_11 даний телеграм-канал, всі наявні в ньому фото та відео та запропонував ОСОБА_11 допомогти йому в пошуку «клієнтів» на даний приватний телеграм-канал. Частину коштів ОСОБА_4 отримував на номер банківської картки, яка, належить його матері ОСОБА_12 № НОМЕР_2 .

-допитом потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка с.Гришівка, Сахновщинської с/р, Красноградського району, Харківської області, встановлено, що вона мала статеві відносини з ОСОБА_13 та під час цього вони знімали відео- та фото- інтимного характеру та останній поширював дане відео в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та отримували за це грошову винагороду.

-допитом свідка ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_8 мешканка смт. Сахновщина, Красноградського р-ну, Харківської області, встановлено, що 19.07.2023 приблизно о 20: 30 годині ОСОБА_15 повідомила її донька ОСОБА_9 26.05.2023 про те, що ОСОБА_13 після статевого акту останньої поширив у соціальні мережі фото- та відео інтимного характеру на яких зображена ОСОБА_16 .

-Повідомленням про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 301-1 КК України, а саме - виготовлення, розповсюдження, збут дитячої порнографії.

Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Згідно п.1,2,3,5 ст.177 КПК України існують ризики під час проведення досудового розслідування, а саме :

1. ОСОБА_4 після вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді від 8 до 12 років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання.

2.Незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як з останніми добре знайомий.

3.Продовжити дане кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, необхідно брати до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їм злочину, може вдатися до відповідних дій.

Беручи до уваги вище викладене, а також те, що ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, тому вважаю не можливим застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також сторона обвинувачення вбачає наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків з тією метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або вчинити інші злочини, чи продовжувати вичиняти кримінальне правопорушення в якому підозрюється чи обвинувачується.

Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Вчиненний ОСОБА_4 злочин безперечно викликав суспільний інтерес не тільки на території Сахновщинської селищної ради, а й по області в цілому.

Таким чином, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу а ніж тримання під вартою, з урахуванням відсутності міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, та репутації за місцем навчання, а також, наявності в даному кримінальному провадженні суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, цінності життя людини, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством та не забезпечить запобігання зазначеним вище ризикам.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного, який просив обрати міру запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та його адвоката, який підтримав позицію свого підзахисного, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.301 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

Згідно п.1,2,3,5 ст.177 КПК України існують ризики під час проведення досудового розслідування, а саме :

1. ОСОБА_4 після вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді від 8 до 12 років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання.

4.Незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як з останніми добре знайомий.

5.Продовжити дане кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Беручи до уваги вище викладене, а також те, що ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, тому вважаю не можливим застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також суд вбачає наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків з тією метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або вчинити інші злочини, чи продовжувати вичиняти кримінальне правопорушення в якому підозрюється чи обвинувачується.

Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Вчиненний ОСОБА_4 злочин безперечно викликав суспільний інтерес не тільки на території Сахновщинської селищної ради, а й по області в цілому.

Таким чином, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу а ніж тримання під вартою, з урахуванням відсутності міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, та репутації за місцем навчання, а також, наявності в даному кримінальному провадженні суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, цінності життя людини, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством та не забезпечить запобігання зазначеним вище ризикам.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України, тобто з 23-55год. 20.07.2023 року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

За змістом ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище зазначене та з урахуванням суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_4 та даних про його особу, суд застосовує її у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що складає 402.600грн.(150х2684грн).

З урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення клопотання підозрюваного про застосування до підозрюваного міри запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 23год. 55хв. 20 липня 2023 року до 23год. 55хв. 18 вересня 2023 року.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 402.600грн.(чотириста дві тисячі шістсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії даної ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокуратуру і суддю Красноградського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з під варти в разі внесення застави, останній негайно повинен повідомити про це слідчого та прокурора і з`явитися до слідчого для встановлення електронного засобу контролю.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1