ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1844/21
провадження № 1-кп/753/500/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р. Дарницькийрайонний суд м. Києва в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 ,, ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

за участюпрокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представниківпотерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинуваченого ОСОБА_16

розглянувши у відк ритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004772 за обвинуваченням:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 року близько 02 год. 20 хв., ОСОБА_16 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , почув шум із загального коридору вище вказаного будинку. З метою зробити зауваження з приводу шуму, ОСОБА_16 вийшов з квартири до загального коридору, де побачив ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 . В ході спілкування між ОСОБА_16 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт.

ОСОБА_16 , керуючись раптовим злочинним умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання у вигляді тілесних ушкоджень, дістав з кишені куртки, в яку був одягнений, невстановлений досудовим розслідуванням предмет, що має колюче-ріжучі властивості, та наніс один цілеспрямований удар в область живота, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота: рана на передній черевній стінці зліва від серединної лінії живота та нижче пупка на 4,5 см, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, спереду-назад, дещо зліва-направо, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, який проникає в черевну порожнину з пораненням брижі тонкої кишки та великого чепця, з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині близько 500 мл крові).

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання у вигляді тілесних ушкоджень, тримаючи у правій руці невстановлений досудовим розслідуванням предмет, що має колюче-ріжучі властивості, наніс один цілеспрямований удар в область тулуба, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рана на передній поверхні грудної клітки ліворуч між середнє-ключиною та переднє-паховою лініями в проекції 7 міжребер`я, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, зліва-направо, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, який проникає в плевральну порожнину, з явищами гемопневмотораксу (наявність в плевральній порожнині до 300 мл крові та повітря).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 винним себе не визнав. Пояснив, що 13.11.2020 року приблизно о 02 годині ночі він, перебуваючи у квартирі за місцем мешкання, прокинувся від шуму з коридору 6 поверху, також прокинулась його мати, у якої піднявся тиск. Приблизно о 03 годині ночі він вийшов на коридор зробити зауваження, так як знав хто саме там перебуває, оскільки вони часто там знаходились Вийшовши він побачив трьох людей ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , яких знав. У них на сходинках було мінімум дві пляшки алкоголю, крім того він відчув запах алкоголю. ОСОБА_10 спитав чи піти їм, на що він сказав, що якщо вони не можуть себе нормально поводити - нехай ідуть. При цьому ОСОБА_9 намагався кинутись на нього, грубив, він грубив у відповідь, ОСОБА_10 намагався заспокоїти ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_10 , пригрозивши, що зламає йому ніс штовхнув його та намагався вдарити його, ОСОБА_16 , в обличчя, після чого хлопці втрьох накинулись на нього, били руками та ногами по голові, тулубу, спині, він прикривав голову рукою від ударів, кликав на допомогу, але ніхто не вийшов. В цей час він намацав у кишені відкривалку та став відмахуватись, зробивши 2-3 махи, при цьому бачив тільки ноги потерпілих і не бачив ніяких поранень. Клинок у відкривалці викинувся сам. Хтось ногою попав йому по руці - а саме по плечу зліва направо, та вибив відкривалку, а він зміг вирватись, забіг у квартиру, в цей час його мама як раз вибігала з квартири. Вони з мамою зачинили двері, яка стала здригатись від ударів, йому кричали, що хочуть його вбити та він викликав поліцію, після чого шум зник. Коли приїхала поліція він відкрив двері, але на нього одягнули кайданки, погрожували, що влаштують допит з тортурами. Він відмовився давати показання за відсутності адвоката. На матір також здійснювали тиск, сказали, що адвокат наказав матері принести ніж. Після того як він вийшов після обрання запобіжного заходу, то одразу звернувся до травмпункту, де були зафіксовані сліди від побоїв та видали довідку. 16.11.2020 року він пішов на судово-медичну експертизу, а 18.11.2020 року вже слідство його відправило на судово-медичну експертизу.

Раніше він робив зауваження щодо шуму у під`їзді, розмовляв з батьком ОСОБА_18 з приводу поведінки сина. Колись всі вони потиснули один одному руки та домовились, що вони будуть вести себе нормально і не смітитимуть.

Вказав, що не хотів поранити потерпілих.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_16 винність останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були досліджені та перевірені судом в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_9 суду повідомив, що обвинувачений є його сусідом, а з потерпілим ОСОБА_10 він товаришує. 12.11.2020 року біля 20 год. 00 хв. він з ОСОБА_10 та ОСОБА_18 гуляли по району. Близько 01 години ночі вони зайшли у під`їзд на 6 поверх і там тихо спілкувались, оскільки була ніч, при цьому палили та ОСОБА_18 пив пиво. Приблизно о 02 год. 30 хв. вийшов ОСОБА_16 , одягнутий у джинси, кросівки, шкіряну куртку і зробив зауваження про те, що вони сидять у під`їзді. Вони відповіли, але обвинувачений став лаятись. Нікіта ОСОБА_10 підвівся та сказав, що ми збираємось і ідемо по домівках та попросив не нагнітати конфлікт. ОСОБА_16 зробив різкий рух в бік ОСОБА_10, той відштовхнув обвинуваченого, і він, ОСОБА_9 , зрозумів, що із ОСОБА_10 щось не так. ОСОБА_16 був збуджений. Він вирішив закрити ОСОБА_10 та штовхнув ОСОБА_16 лівою рукою у праве плече і в цей час обвинувачений наніс йому удар в область серця, після чого останній побіг додому при цьому зачепившись плечем об двері, які не була зачинені на замок. Повернувшись до ОСОБА_10 він побачив, що в останнього весь пах в крові, він тримався за живіт. Він, ОСОБА_9 , сказав ОСОБА_10 , щоби той тримав рану, та викликав швидку, а ОСОБА_18 викликав поліцію. Після того, як ОСОБА_16 забіг у квартиру, ОСОБА_18 стукав у двері до обвинуваченого за допомогою. Після цього вони вийшли з будинку та сіли на лавку очікувати швидку та поліцію. Першими приїхали поліцейські, вони перебинтували його та ОСОБА_10 . В подальшому його першого забрала швидка та його прооперували. На ранок в лікарню приїхали поліцейські.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 12.11.2020 року близько 20 год. він, ОСОБА_9 та ОСОБА_18 зустрілись та гуляли. ОСОБА_9 запропонував зайти у під`їзд, вони погодились та перебували на 6 поверсі, де живе бабуся ОСОБА_18 . ОСОБА_18 пив пиво. Близько 02 год. 30 хв. вийшов обвинувачений і грубо спитав, що вони тут роблять. ОСОБА_9 відповів, обвинувачений знову нагрубив. Він, ОСОБА_10 , встав та сказав, що вони йдуть, проте обвинувачений почав нецензурно лаятись в його бік. Він спитав в обвинуваченого, чому він так розмовляє і тут ОСОБА_16 правою рукою наніс йому удар в живіт. Він відштовхнув обвинуваченого, ОСОБА_9 прикрив його, ОСОБА_10 , і в цей час обвинувачений наніс удар ОСОБА_9 , після чого побіг до квартири, вдарившись об одвірок дверей, які були відкриті. ОСОБА_9 йому сказав тримати рану, ОСОБА_18 стукав у двері квартири обвинуваченого щоби отримати допомогу. Потім вони втрьох вийшли на вулицю та чекали на швидку та поліцію, яких викликали ОСОБА_9 та ОСОБА_18 . Коли приїхала поліція з ними в під`їзд пішов ОСОБА_18 . Швидка забрала першого ОСОБА_9 , а потім і його.

Свідок ОСОБА_18 , допитаний в судовому засіданні, показав, що обвинуваченого знав як сусіда. Точної дати не пам`ятає, у 2020 році, коли вже було холодно, він, біля 20 год. зустрівся з потерпілими. Через деякий час вони втрьох зайшли до під`їзду будинку по АДРЕСА_1 , в якому на п`ятому поверсі живе мама ОСОБА_9 та жив ОСОБА_9 , на 6 поверсі живе його, свідка, бабуся. Вони піднялись на 6 поверх, розмовляли негучно, він пив пиво. Близько 02 год. 30 хв. до них, тримаючи руки у карманах, вийшов обвинувачений, одягнутий у джинси, шкіряну куртку, кросівки та матом зробив їм зауваження, ОСОБА_9 відповів йому зауваженням. Нікіта став між ОСОБА_9 та обвинуваченим і в цей час він побачив різкий рух обвинуваченого правою рукою в живіт ОСОБА_10 , ОСОБА_10 відштовхнув обвинуваченого, ОСОБА_9 прикрив ОСОБА_10 і в цей час обвинувачений наблизився до ОСОБА_9 та наніс йому удар в грудну клітину в область серця правою рукою. ОСОБА_9 відштовхнув його і обвинувачений побіг в квартиру, вдарившись плечем об одвірок дверей. Він, свідок, став стукати у двері квартири обвинуваченого, щоби отримати допомогу.

При цьому суд вважає, що вказані показання відповідають одне одному, є логічними, послідовними та об`єктивно підтверджуються та узгоджуються з іншими дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.11.2020 року прийнятим від ОСОБА_9 , відповідно до якого 13.11.2020 року близько 02 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 в 2-му під`їзді 6-го поверху гр. ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_1 наніс тяжкі тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 104);

- даними, що містяться у відповіді на адвокатський запит від 12.10.2021 року, з якого вбачається, що згідно бази даних Інформаційного порталу Національної поліції України зафіксовано, що 13.11.2020 року о 03 год. 19 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.11.2020 року о 03 год. 17 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , п`ять хвилин тому в другому під`їзді на 6 поверсі невідомий чоловік наніс поранення, наче ножем, двом знайомим заявника та забіг у квартиру (т. 3 а.с. 40);

- даними заяви власниці квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_30 про добровільний огляд квартири працівниками поліції (т. 1 а.с. 105);

- даними протоколу огляду місця події від 13.11.2020 року, відповідно до якого було оглянуто коридор, сходову клітину на 6 поверсі будинку АДРЕСА_1 , та за добровільною згодою ОСОБА_30 оглянуто квартиру, яка знаходиться на 6-му поверсі, 9-ти поверхового будинку по АДРЕСА_1 . Під час огляду виявлено та вилучено два змиви речовини бурого кольору - з лінолеумного покриття на загальному коридорі та з бетонної пілоги на сходовій клітині, а також шість ножів зі столу на кухні, які було поміщено до паперового конверту, який опечатано та скріплено підписами понятих (т. 1 а.с. 106-113);

- даними протоколу огляду місця події від 13.11.2020 року, відповідно до якого об`єктом огляду є приміщення КМКЛ ШМД, що по вул. Братиславській, 3 в м. Києві, де батько потерпілого ОСОБА_31 надав речі свого сина ОСОБА_10 , а саме: футболку чорного кольору та джемпер чорного кольору, на яких помітні пошкодження спереду по середині, які вилучено та поміщено до спецпакету № ЕХРО 383927 (т. 1 а.с. 114-116);

- даними протоколу огляду місця події від 13.11.2020 року, відповідно до якого об`єктом огляду є приміщення КМКЛ ШМД, що по вул. Братиславській, 3 в м. Києві, де матір потерпілого ОСОБА_32 надала речі свого сина ОСОБА_9 , а саме: футболку чорного кольору та куртку, на яких помітні пошкодження спереду на лівій частині біля грудей, які вилучено та поміщено до спецпакету № ЕХРО 383926 (т. 1 а.с. 117-119);

- даними довідки від 13.11.2020 року, виданої ОСОБА_9 1999 р.н., згідно якої останній перебував з 13.11.2020 року у КМК ЛШМД з діагнозом проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва. Лівобічний гемопневмоторакс (т. 1 а.с. 123);

- даними довідки від 13.11.2020 року, виданої Дарницьким УП ГУНП в м. Києві, згідно якої ОСОБА_10 перебував з 13.11.2020 року у КМК ЛШМД з діагнозом проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням брижі тонкої кишки та великого чепня. Гемоперитонсум (т. 1 а.с. 124);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 14.12.2020 року, відповідно до якого вилучено медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 126-128);

- даними протоколу огляду документів від 11.01.2021 року, згідно якого слідчим оглянуто медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 19885/2016, яка прошита та пронумерована та виписку № 19885 від 23.11.2020 року. (т. 1 а.с. 129). При цьому відповідно до копії виписки № 19885 від 23.11.2020 року та медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 19885/2016 - основний діагноз є проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням брижі тонкої кишки та великого чепня. Гемоперитонсум (т. 1 а.с.130-132);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 042/1-1158-2020 від 16.12.2020 року, згідно якого отримані ОСОБА_10 тілесні ушкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчить про те, що воно утворилось внаслідок однократної травматичної дії гострим предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), за давністю може відповідати вказаному терміну (т. 1 а.с. 135-139);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 14.12.2020 року, відповідно до якого вилучено медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 140-142;

- даними протоколу огляду документів від 11.01.2021 року, згідно якого слідчий оглянув медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_9 № 19883/2013, яка прошита та пронумерована, два диски рентгенологічного огляду ОСОБА_9 та виписку № 19883 від 18.11.2020 року (т. 1 а.с. 143). При цьому відповідно до копії виписки № 19883 від 18.11.2020 року, медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 №19883/2013 та медичних документів з двома дисками - основний діагноз є проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ліва. Лівобічний гемопневмоторакс (т. 1 а.с. 144-172);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 042/1-1159-2020 від 22.12.2020 року, згідно якого отримані ОСОБА_9 тілесні ушкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчить про те, що воно утворилось внаслідок однократної травматичної дії гострим предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), за давністю може відповідати вказаному терміну (т. 1 а.с. 175-179);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 081-524-2020 від 14.12.2020 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_10 , 2000 р.н., відноситься до групи «О(І)», що по судово-медичній класифікації відповідає групі крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н. Кров потерпілого ОСОБА_9 , 1999 р.н., відноситься до групи «О(І)», що по судово-медичній класифікації відповідає групі крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н. На наданих на експертизу футболці та джинсових штанах виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген Н, що не виключає можливості її походження як окремо від потерпілого ОСОБА_10 або потерпілого ОСОБА_9 , так і від цих двох осіб разом (т.1 а.с. 180-184).

Відповідно до висновку комісійної судово-психіатричної експертизи № 30 від 19.01.2021 року ОСОБА_16 на будь-які психічні розлади на час скоєння кримінальних правопорушень (13.11.2020 р.) не страждав, ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв і за психічним станом у вказаний період міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у теперішній час на будь-який психічний розлад не страждає і за психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, на хронічний алкоголізм та наркоманію не страждає, протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує (т. 1 а.с. 203-207).

Виходячи із сукупності наведених раніше доказів суд вважає, що показання допитаних в судовому засіданні за ініціативи сторони захисту свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_30 є такими, що не спростовують висновків суду про доведеність винності ОСОБА_16 в інкримінованому йому діянні виходячи з наступного.

Свідок ОСОБА_33 , будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що вона проживає в будинку, де сталась подія. В ту ніч чула стуки, куди саме стукали - вона не знає, можливо у двері, і вона вирішила, що когось не пускають додому. Вона розбудила чоловіка, але на той час стук припинився. Потім до них звернулись поліцейські і запросили чоловіка бути свідком.

Свідок ОСОБА_34 , яка також проживає в будинку, де сталась подія, в судовому засіданні суду показала, що в ніч на 13.11.2020 року близько 03 год. вона прокинулась від криків, нецензурної лайки, потім почалась бійка і вона почула крик обвинуваченого - допоможіть. Чоловік не дозволив їй вийти. Потім вона чула сильні удари у двері, наче як ногою, лайку, погрози, після чого все затихло. Через деякий час подзвонили поліцейські та попросили бути понятою. На сходовій клітині була велика кількість пляшок від пива та вина, недопалки та маленькі плями крові. Вказала, що хлопці з 5 та 6 поверху полюбили збиратись на цій сходовій клітині, вона знає їх по голосах. Зазначила, що побоїв і крові на обвинуваченому вона не бачила.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_30 показала, що вона є матір`ю обвинуваченого. 13.11 2020 року вона прокинулась від шуму у під`їзді, в неї піднявся тиск, через що вона прийняла ліки, але заснути не змогла. Приблизно за годину син сказав, що вийде і поговорить, бо це компанія, яка постійно збирається. Вона почула лайку, потім крик сина - допоможіть, знову лайка і бійка. Вона не змогла вийти і в цей час син забіг у квартиру, хлопці намагались відчинити двері. Син викликав поліцію, коли вони приїхали ОСОБА_18 намагався нападати на сина. Вона дозволила провести обшук у квартирі, ножа вона не бачила. Сину одягнули кайданки та повезли до райвідділу. В подальшому слідчий сказав, що адвокат повідомив про те, що вона має принести ніж, проте вона повідомила, що з адвокатом не розмовляла і ножа не бачила. Зауважила, що вона неодноразово просила компанію не збиратись, прибирати за собою, син також їх просив. Після події у сина була червона щока, гематоми на голові,більше пошкоджень вона не бачила

Разом з тим вказані свідки, на відміну від потерпілих та свідка ОСОБА_18 , безпосередньо очевидцями події не були, при цьому їх свідчення щодо лайки та стуків у двері узгоджуються із показаннями потерпілих та свідка ОСОБА_18 .

Твердження обвинуваченого про те, що він не бажав заподіяти шкоди потерпілим та захищався, суд оцінює як позицію захисту, обрану з метою уникнути відповідальності за фактично скоєне.

При цьому обвинувачений, маючи при собі предмет, що має колюче-ріжучі властивості, раптово наніс потерпілим, які зброї чи інших предметів, пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, цілеспрямовані удари у життєво-важливі органи, що на думку суду свідчить про те, що ОСОБА_16 усвідомлював, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілих, передбачав такі наслідки та свідомо припускав їх настання, що підтверджує наявність в обвинуваченого непрямого умислу на вчинення інкримінованого йому злочину.

Виклик поліції обвинуваченим ОСОБА_16 , що підтверджується даними аудіозапису звернення, що надійшло на спеціальну лінію «102» Головного управління НП у м. Києві, не спростовує висунуте обвинувачення та не підтверджує версію обвинуваченого про самооборону, оскільки при виклику поліції обвинувачений повідомив про бійку одного проти трьох та вказав, що він не потребує медичної допомоги.

Не знайшли свого підтвердження і доводи обвинуваченого про те, що потерпілими та свідком ОСОБА_18 йому були нанесені тілесні ушкодження в область голови, тулуба та спини. Дійсно, як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 042/1-1121-2020 від 18.11.2020 року у ОСОБА_16 виявлено синці - в лобно-тім`яній ділянці зліва, передній поверхні правого плеча в нижній третині. Вказані тілесні ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 13.11.2020 р. внаслідок не менш 2-х травматичних дій, та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Разом з тим, відповідно до рапорту інспектора чергового відділу моніторингу відділу поліції № 2 з обслуговування житлових масивів «Осокорки та Позняки» Дарницького УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_36 від 13.11.2020 року вбачається, що останнім при огляді затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_16 виявлено тілесні ушкодження, а саме садна на правій руці, крім того як слідує з відповіді Т.В.о. начальника СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 19.10.2021 року до працівників поліції Дарницького УП ГУ НП у м. Києві скарг з приводу нудоти чи запаморочення від ОСОБА_16 не надходило (т. 3 а.с. 9). Під час затримання на питання захисника щодо наявності пошкоджень ОСОБА_16 повідомив, що він не знає звідки могло з`явитись пошкодження, можливо отримав при події, з приводу якої його затримано. При цьому згідно висновку судово-медичної експертизи № 042/1-1121-2020 від 18.11.2020 року виявлені у ОСОБА_16 тілесні ушкодження розташовані в анатомічних ділянках, доступних для їх самоспричинення.

Крім того, потерпілі та свідок ОСОБА_18 послідовно вказували, що після того, як ОСОБА_16 наніс удар ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , відштовхнув обвинуваченого, крім того обвинувачений забився об одвірок двері квартири, коли забігав у квартиру після спричинення тілесних ушкоджень потерпілим.

Само по собі зазначення у висновку експерта про можливість спричинення вказаних у висновку тілесних ушкоджень 13.11.2020 року не свідчить про їх спричинення внаслідок побиття ОСОБА_16 потерпілими та свідком ОСОБА_18 .

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушували громадський порядок суд вважає неспроможними, оскільки будь-яких достовірних даних про вживання потерпілими алкогольних напоїв та перебування останніх в стані сп`яніння до суду не подано, при цьому як потерпілі, так і свідок ОСОБА_18 підтвердили, що саме останній вживав пиво, крім того з фототаблиці до протоколу огляду місця події вбачається, що на сходинках стоїть дві пляшки, що не заперечувалось потерпілими та свідком ОСОБА_18 . Також, ні мешканці квартир, розташованих поблизу місця події, ні сам обвинувачений, не викликaли працівників поліції з приводу порушення громадського порядку в ніч з 12 на 13 листопада 2020 року та і раніше не звертались до компетентних органів для усунення порушень, у тому числі, режиму тиші в нічний час.

Відомостей про подання будь-яких скарг на незаконність дій працівників поліції, у тому числі здійснення тиску на обвинуваченого та його матір, стороною захисту до суду не подано.

Разом з тим, в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами ту обставину, що словесний конфлікт між ОСОБА_16 з одного боку та ОСОБА_10 і ОСОБА_9 з іншого боку переріс в обопільну штовханину.

Однак виключення вказаної обставини з обвинувачення не впливає на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_16 , само по собі не підтверджує версію сторони захисту про те, що обвинувачений, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, наніс тілесні ушкодження потерпілим в умовах необхідної оборони. Також, в судовому засіданні, при ретельній перевірці позиції обвинуваченого щодо розвитку подій, не встановлено, що на останнього було вчинено напад потерпілими та свідком ОСОБА_18 та спричинено ними будь-якої шкоди здоров`ю обвинуваченого, зокрема до нанесення ОСОБА_16 колото-різаних поранень ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

З огляду на викладене, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до безсумнівного висновку про доведеність вини ОСОБА_16 у тому, що він заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який характеризується виключно позитивно, має постійне місцепроживання за місцем реєстрації в м. Києві, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 30.07.2019 року з діагнозом: F32.1, його молодий вік. При цьому суд вважає безпідставними твердження про перебування на утриманні ОСОБА_16 його матері, оскільки сам обвинувачений зазначив про те, що він не працює.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину та суспільну небезпечність скоєного, конкретні обставини справи та характер злочинного діяння, а саме те, що тяжкі тілесні ушкодження спричинені двом особам, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілих, які наполягали на призначенні найсуворішого покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства та призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, суд, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання чи призначення іншого виду покарання, з врахуванням даних щодо особи обвинуваченого, вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією частини статті, вважаючи вказане покарання необхідним та достатнім.

Вирішуючи заявлені потерпілими цивільні позови суд приходить до наступного висновку.

Так, потерпілий - цивільний позивач ОСОБА_10 просив стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 15118 грн. 48 коп., потерпілий - цивільний позивач ОСОБА_9 просив стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 4 129 грн. 74 коп., обґрунтовуючи кожний свої позовні вимоги витратами, пов`язаними з проходженням лікування через спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень.

При цьому до суду подано оригінали відповідних доказів - товарних та фіскальних чеків, а також медичної документації, досліджених судом і тому позови потерпілих в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

В обґрунтування моральної шкоди ОСОБА_10 вказав, що через злочинні дії обвинуваченого його життя змінилось назавжди, в нього постійно болить живіт, має проблеми зі справлянням природних потреб, не може займатись спортом, оскільки є обмеження щодо ваги - до 5 кг, крім того після події він втратив роботу.

В обґрунтування моральної шкоди ОСОБА_9 зазначив, що через злочинні дії обвинуваченого його життя змінилось, з`явились апатія і страх, через що він вимушений був змінити місце роботи, щоби не контактувати з людьми, йому не рекомендовано відвідувати спортзал.

Суд вважає встановленим, що внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_16 (цивільного відповідача), потерпілим ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 (цивільним позивачам) заподіяно моральну шкоду, яка виявилась у тому, що наслідки спричинення обвинуваченим останнім тілесних ушкоджень 13.11.2020 року постали для позивачів як психотравмуючі та обумовили порушення фізичної, психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, перешкоджали можливості активної та повноцінної життєдіяльності та викликали формування негативних психологічних переживань.

Після вчинення обвинуваченим злочину, потерпілі перенесли фізичний біль, обумовлений спричиненими їм тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення, та пережили емоційний стрес, у зв`язку з чим в останніх виникала необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності.

Негативні наслідки вчинення обвинуваченим відносно позивачів даного злочину потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на їх подолання і компенсацію.

Також, спричинення потерпілим моральних страждань підтверджується і даними попередніх висновків психолога, згідно яких останні зазнали комплексної психологічної травматизації, їм бажана та рекомендована психологічна та психотерапевтична підтримка (реабілітація) після пережитих ними травматичних подій.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), стану здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та визначає його у розмірі 1000 000 грн. кожному.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, згідно з положеннями ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а також стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_10 у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: договір про надання правової допомоги з додатковими угодами №№ 1, 2, акти виконаних робіт та квитанції про оплату на суму 8000 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 219-234), договір про надання правової допомоги з додатком, акти виконаних робіт, детальний опис робіт та квитанцію про оплату на суму 14 625 грн. 00 коп. (т. 3 а.с. 228-239).

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_9 у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: договір про надання правової допомоги з додатковими угодами №№ 1, 2, акти виконаних робіт та квитанції про оплату на суму 8000 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 237-250-в); договір про надання правової допомоги з додатком, акти виконаних робіт, детальний опис робіт та квитанцію про оплату на суму 14 625 грн. 00 коп. (т. 3 а.с. 215-223).

Проаналізувавши зміст перелічених документів, суд дійшов висновку, що позивачами підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість у своїй сукупності, у зв`язку з чим суд вважає наявними підстави для стягнення з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_10 та ОСОБА_9 процесуальних витрат на професійну правничу допомогу.

Також суд приймає до уваги, що обвинуваченим не заявлялось клопотання про зменшення процесуальних витрат.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином позивачами було помилково сплачено судовий збір за подання цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди і за наведених обставин підстави для стягнення з обвинуваченого - цивільного відповідача сплачених сум судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_16 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_16 в порядку виконання вироку суду.

Цивільний позов, поданий потерпілим ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15118 грн. 48 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Цивільний позов, поданий потерпілим ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4129 грн. 74 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_10 процесуальні витрати за надання правової допомоги у розмірі 22625 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_9 процесуальні витрати за надання правової допомоги у розмірі 22625 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_16 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 4067 грн. 80 коп.

Речові докази по справі, а саме:

- два змиви речовини бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 006716) - знищити;

- шість предметів схожих на ножі, які зберігаються в камері зберігання Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 006716) - повернути ОСОБА_38 , в разі відмови - знищити;

- футболку білого кольору, джинси сірого кольору, які зберігаються в камері зберігання Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 006715) - повернути ОСОБА_16 , в разі відмови - знищити;

- футболку синього кольору та джемпер чорного кольору, які зберігаються в камері зберігання Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 006715) - повернути ОСОБА_10 , в разі відмови - знищити;

- футболку чорного кольору та куртку чорного кольору, які зберігаються в камері зберігання Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 006715) - повернути ОСОБА_9 , в разі відмови - знищити;

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 19885/2016, виписку №19885 від 23.11.2020 року, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 - залишити останньому;

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_9 № 19883/2013, виписку №19883 від 18.11.2020 року, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - залишити останньому;

- два диски рентгенологічного огляду ОСОБА_9 - повернути ОСОБА_9 , в разі відмови - залишити зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя