ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2133/21 Провадження 1-кп/636/172/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження №0000141 від 06.04.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Введенка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2021 року близько 17 години 10 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрів раніше знайому потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_5 побачив у потерпілої жіночу сумку темно - синього кольору, яку вона тримала на правому плечі, після чого у нього виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_5 діючи протиправно, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб, стоячи навпроти ОСОБА_4 схопив її сумку, яка знаходилась на правому плечі, обома руками та шляхом ривку відкрито заволодів нею. В сумці ОСОБА_4 знаходились грошові кошти у розмірі 582 грн. 50 коп. Після чого з місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник, обернувши викрадене майно на власну користь, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в суді пояснив, що побачивши того дня раніше знайому ОСОБА_4 , вирішив забрати в неї з плеча її сумку. До свого вчинку ставиться негативно, щиро кається, просив вибачення у потерпілої.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його ставлення до скоєного правопорушення та відомості про його особу, а також позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, претензій до нього не заявляла.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України віднесено до не тяжких злочинів.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, ту обставину, що від вчинення вказаного злочину тяжкі наслідки не настали, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням відомостей про особу винного, його ставлення до скоєного правопорушення, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції статті, за якою останнього притягнуто до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом пробації за місцем проживання, роботи, або навчання засудженого.

Запобіжні заходи на час розгляду справи судом стосовно ОСОБА_5 не обрані.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання.

Речові докази шкіряну сумку темно-синього кольору, грошові кошти в сумі 532,50 грн - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений на речові докази у провадженні на підставі ухвали слідчого судді від 09.04.2021.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя : ОСОБА_1