Справа № 192/976/23
Провадження № 1-кп/192/107/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000025, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2023 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мирове Томаківського району, Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має повну середню освіту, не одружений, військовослужбовець за мобілізацією на особливий період та перебуває на посаді стрільця санітара 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, військове звання «солдат», раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 13 лютого 2023 року, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту в с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підняв із землі два згортки, в середині яких знаходилась речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масами 5,957 г та 9,738 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», обіг якого заборонено та один сліп-пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовтого кольору масою 0, 3711 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфітамін», чим вчинив придбання наркотичних засобів та психотропних речовин.

Далі ОСОБА_3 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 13 лютого 2023 року, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту в с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) поклав до належної останньому поясної сумки два згортки, в середині яких знаходилась речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору

масами 5,957 г та 9,738 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», обіг якого заборонено, та один сліп-пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовтого кольору масою 0, 3711 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфітамін» та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне зберігання умисно, незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту до 17 години 00 хвилин 13 лютого 2023 року.

В цей же день та час обвинувачений, керуючи автомобілем марки «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_2 , виїхав з с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області до м. Дніпра та приблизно о 19 годині 10 хвилин 13 лютого 2023 року був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на блок-посту, розташованому на 440 км автомобільної дороги Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя» поблизу с. Червонокам`яне, вул. Затишна, б. 1-А, Солонянського району Дніпропетровської області маючи при собі два згортки, в середині яких знаходилась речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масами 5,957 г та 9,738 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», обіг якого заборонено, та один сліп-пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовтого кольору масою 0, 3711 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфітамін».

Під час складання матеріалів за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП обвинувачений повідомив працівникам поліції, що має при собі два згортки, в середині яких знаходилась речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», обіг якого заборонено та один сліп-пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовтого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфітамін», які ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перевозив із собою. Тим самим обвинувачений здійснив зберігання та перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту.

ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчиненого ним проступку.

У судовому засіданні пояснив, що він 13 лютого 2023 року повертався з дому до місця дислокації в/ч, в якій він проходить службу. Вийшовши до туалету, побачив на землі згортки, в яких був канабіс та метамфітамін і вирішив, що хоче бути в очах командування добропорядним, а тому прийняв рішення відвезти знахідку своєму командиру. Проте на блок посту його запитали працівники поліції, чи має він заборонені предмети, на що він видав все, що знайшов. У вчиненому каявся. Пояснив, що мети збуту не мав.

Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю. Він діяв з прямим умислом, є суб`єктом цього проступку, оскільки є осудною та повнолітньою особою, яка не мала мети збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставин, які пом`якшують покарання вказано щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання не зазначені.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття. В той же час суд вважає, що в даній справі відсутня така обставина, яка пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки докази про це суду не надані.

Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, в реєстрі осіб з наркологічними та психіатричними захворюваннями не значиться, на даний час є військовослужбовцем за мобілізацією, перебуває у військовому званні «солдат», а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69?,75 КК України відсутні.

Суд також враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі Скополла проти Італії від 17 вересня 2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком на два місяці, про що також просив прокурор в дебатах.

Відповідно до вимог ст. 60 КК України, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений на даний час, та на час вчинення проступку є військовослужбовцем, тому арешт він повинен відбувати на гауптвахті.

На думку суду саме такий вид та розмір покарання, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Призначення більш м`якого покарання у вигляді штрафу суд вважає недоцільним з огляду на суспільну небезпеку вчиненого, а для призначення більш суворого виду покарання суд не вбачає достатніх правових підстав виходячи з даних про особу обвинуваченого.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 24 лютого 2023 року фрагмент відеозапису на CD-R диску, був визнаний речовим доказом, який постановлено зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Згідно постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 14 березня 2023 року кристалічна речовина жовтого кольору масою 0,3711 г та речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масами 5,957 г та 9,738 г, які були визнані речовими доказами та передані на зберігання до ВП № 9 згідно квитанції № 000437.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Тому, оскільки особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено та кристалічна речовина жовтого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфітамін» визнані речовими доказами та є речовинами, пов`язаними з незаконним обігом та/або вилучені з обігу, їх слід знищити. Фрагмент відеозапису на CD-R диску слід залишити на зберіганні матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно Довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000025, такі витрати склали 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, які слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці з відбуванням арешту на гауптвахті.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного виконання.

Речові докази: - фрагмент відеозапису на CD-R диску, який згідно постанови від 24 лютого 2023 року визнано речовим доказом - залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження; - речовину рослинного походження зелено-коричневого кольору масами 5,957 г та 9,738 г, що є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», обіг якого заборонено та один сліп-пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина жовтого кольору масою 0,3711 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфітамін», які згідно постанови від 14 березня 2023 року визнані речовими доказами та згідно квитанції № 000437 передані на зберігання до ВП № 9 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1