ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5326/22

Номер провадження 1-кп/495/713/2022

06 липня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровськийв режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000605 від 06.06.2022 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Підгірне Тарутинського району Одеської області ,болгара , громадянина України , розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей ,з середньою освітою, не працюючого ,раніше судимого :

-19 березня 2001 року Тарутинським районним судомОдеської області за ст. 94 КК України до 10 років позбавлення волі,

-21 травня 2009 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,

-13 грудня 2010 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч.1 ст. 152 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі,звільнений 07 серпня 2013 року за відбуттям покарання,

-15 жовтня 2014 року Тарутинським районним судом Одеської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту,звільнений 22 грудня 2014 року за відбуттям покарання ,

-19 вересня 2019 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст. 15,ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі,звільнився 02.09. 2021 року умовно-достроково на 4 місяці, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

Указом Президента України № 64/2022 " Про введення воєнного стану в Україні" в зв`зку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні запровадили воєнний стан з 05:30 годин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 " Про введення воєнного стану в Україні" ,затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ,продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. 21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України " Про затвердження Указу Президента України " Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 19.04. 2022 року № 7300 за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05-30 годин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб- до 25 травня 2022 року.

05 червня 2022 року приблизно о 19 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 ,маючи прямий умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна ,шляхом його таємного викрадення, діючи умисно, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії,їх наслідки,з метою реалізації свого злочинного умислу, підійшов до будинку АДРЕСА_2 та скориставшись тим,що у будинку відсутні мешканці та тим,що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив металеву хвіртку та зайшов у двір,підійшов до будинку,де помітив дерев`яні вікна, які відкрив з метою проникнення до будинку.

Перебуваючи у будинку та достовірно знаючи,що мешканці будинку відсутні обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно ,з корисливих мотивів ,з метою збагачення таємно заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме:

-мультиваркою " Polaris " вартістю 800 гривень,

-металевою пилою вартістю 65 гривень,

-сокирою вартістю 210 гривень, а всього заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 1075 гривень ,після чого виніс майно з кімнат до вхідних дверей будинку з метою подальшого розпорядження викраденим майном на власний розсуд після зникнення з місця злочину. Але під час вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_3 громадянин ОСОБА_8 ,який проживає по сусідству в будинку АДРЕСА_3 побачив в будинку АДРЕСА_2 сторонню особу та відразу ж зателефонував потерпілому ОСОБА_7 який прибув на місце вчинення правопорушення та з метою припинення протиправних дій потерпілий ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 відправилися до будинку АДРЕСА_2 ,де на той час перебував обвинувачений ОСОБА_3 . Прийшовши до вказаного будинку потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зайшли всередину будинку та затримали обвинуваченого ОСОБА_3 на місці вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 не вчинивши всіх дій,котрі вважав необхідними для доведення злочину до кінця,з причин,що не залежать від його волі,вчинив замах на таємне викрадення чужого майна,з проникненням до житла , під час дії воєнного стану, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1075 гривень.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно,5 червня 2022 року він за особистими справами знаходився в селі Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області та проходячи по АДРЕСА_2 вирішив здійснити крадіжку з цього будинку, так як впевнився ,що мешканці будинку відсутні. Від відкрив дерев`яні вікна будинку,проник в оселю та приготував для викрадення та винесення з будинку мультиварку,металеві пили та сокиру та намагався залишити будинок з викраденим майном, але в цей час в будинок зайшов власник та його сусід які його затримали та викликали поліцію. Про те,що в країні запроважено воєнний стан йому було відомо, в скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК Україїни тобто незакінчений замах на таємне викраденя чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, поєднане с проникненням в житло.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо , не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює ,його вік та стан здоров`я , те що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення,яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений є судимою особою, має постійне місце мешкання, посередньо характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину,потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого,заподіяна потерпілому майнова шкода відшкодована шляхом ії фактичного повернення потерпілому, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна що суттєво зменьшує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення,крім того суд враховує що обвинувачений хоча і вчинив замах на таємне викрадення чужого майна під час дії воєнного стану, не використовував умови воєнного стану, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті,за якою кваліфіковані його дїі із застосуванням до обвинуваченого ст. ст. 75,76 КК України, звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Судові витрати по справі -витати по залученню експертів під час здійснення досудового розсідування в сумі 4341 гривня 79 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази по справі, а саме: -мультиварку " Polaris ",металеву пилу та сокиру ,які долучені до матеріалів справи в якості речових доказів згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області які повернути потерпілому під зберігальну розписку слід залишити потерпілому ОСОБА_7 за належністю,знявши арешт з вказаного майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою слід скасувати,звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

В силу ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_3 покласти на Тарутинський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 - тримання під вартою скасувати,звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по справі -витати по залученню експертів під час здійснення досудового розсідування в сумі 4341 гривня 79 коп.

Речові докази по справі, а саме: -мультиварку " Polaris ",металеву пилу та сокиру ,які долучені до матеріалів справи в якості речових доказів згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області та повернути потерпілому під зберігальну розписку - залишити потерпілому ОСОБА_7 за належністю,знявши арешт з вказаного майна.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1