Провадження №11-кп/801/572/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000083 від 03.05.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Парипси Попільнянського району Житомирської області, громадянки Російської Федерації, розлученої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

В с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2022 року, яким ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України, та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі змінити в частині призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання у виді двох років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2023 року визнано винуватою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 на виконання вироку суду.

До набрання вироком законної сили обрано обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на користь держави за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 139 68,98 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2022 року скасовано.

Долю речових доказів вирішено.

Згідно вироку суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Громадянка російської федерації (далі - рф) ОСОБА_7 , у період з 17 березня по 5 квітня 2022 року, перебуваючи у помешканні, у якому вона проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою переконання невизначеного кола осіб у виправдовуваності та правомірності збройної агресії РФ проти України, а також здійснення глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію РФ проти України, поширила матеріали (публікації) за наступних обставин:

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи у своєму помешканні за вищевказаною адресою, у невстановлений час, користуючись власним ноутбуком марки «HP Inc RMN: TPN-C129 (SN CND9305855), підключеним до бездротової мережі Інтернет Wi-Fi, зареєструвалася у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_9 » (ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

У подальшому, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про блокування доступу до російської соціальної мережі «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 року № 133, та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020 року, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 року № 184, використовуючи спеціалізовані програми «VPN» для обходу блокування, умисно, цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, на постійній основі використовувала власну сторінку у вказаній соціальній мережі, для опублікування та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування та визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, а також глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію РФ проти України.

Так, ОСОБА_7 , діючи в описаний вище спосіб, будучи підписником користувача соціальної мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_10 » у невстановлений час, власноручно відшукала у нього публікацію, розміщену 17.03.2022 року , яку в подальшому, за допомогою вбудованої функції «вподобала», чим поширила її на своїй Інтернет-сторінці (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з вільним доступом до перегляду іншими користувачами вказаної соціальної мережі, а саме зображення з текстом наступного змісту: «Наши родненькие, храни вас, бог.», в якому відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №149/1 від 09.06.2022 року міститься висловлювання підтримки російським військовим.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_7 , будучи учасником антиукраїнської групи соціальної мережі «Однокласники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у невстановлений час, власноручно відшукала у ній публікацію, розміщену 28.03.2022 року , яку в подальшому, за допомогою вбудованої функції «вподобала», чим поширила її на своїй Інтернет-сторінці (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 ) з вільним доступом до перегляду іншими користувачами вказаної соціальної мережі, а саме зображення, яке містить текст наступного змісту: «Трезубец должен быть под таким запретом, как свастика», в якому відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 149/1 від 09.06.2022 року міститься заклик заборонити тризуб та прирівняння його до свастики.

Далі, діючи в описаний вище спосіб, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_7 , будучи учасником групи соціальної мережі «Однокласники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », у невстановлений час, власноручно відшукала у ній публікацію із посиланням на вступ до антиукраїнської групи « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщену 31.03.2022 року , яку в подальшому, за допомогою вбудованої функції «вподобала», чим поширила на своїй Інтернет-сторінці (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 ) з вільним доступом до перегляду іншими користувачами вказаної соціальної мережі, а саме зображення, яке містить текст наступного змісту: «Я люблю тебя, Россия!», в якому відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №149/1 від 09.06.2022 року міститься висловлювання «любові» до росії, тобто позитивне ставлення до російської федерації.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи в описаний вище спосіб, продовжуючи свою противну діяльність, ОСОБА_7 , будучи учасником антиукраїнської групи соціальної мережі «Однокласники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у невстановлений досудовим розслідуванням час, власноручно відшукала у ній публікацію, розміщену 05.04.2022 року , яку в подальшому, за допомогою вбудованої функції «вподобала», чим поширила на своїй Інтернет-сторінці (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_13 ) з вільним доступом до перегляду іншими користувачами вказаної соціальної мережі, а саме зображення з текстом наступного змісту: «Воєнная спецоперация продемонстрироеала мужество, отвагу и героизм наших военнослужащих, с честью выполняющих свой воинский долг. Продолжаем рассказывать об их подвигах...», в якому відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 149/1 від 09.06.2022 року міститься заперечення російсько-української війни, так як називає її «військовою спецоперацією», героїзація та глорифікація російських військовослужбовців.

Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №149/1 від 09.06.2022 року у вищезазначених матеріалах (публікаціях), поширених ОСОБА_7 17.03.2022 - 05.04.2022 на своїй сторінці соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_9 » міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України та повна підтримка дій ОСОБА_11 та російських військовослужбовців, глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України. Разом з тим, зазначені вище матеріали (публікації) є публічно поширеними, оскільки розміщені у мережі Інтернет.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що вирок відносно ОСОБА_7 є незаконним та належним чином необґрунтованим, таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання в зв`язку з його невідповідністю тяжкості злочину та особі обвинуваченої, яке за своїм видом та розміром є явно несправедливе через суворість.

Незважаючи на повне визнання вини та щире каяття за фактичними обставинами з моменту затримання, під час досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження в суді, активне сприяння розкриттю злочину, встановленню істини по справі суд не надав належної оцінки вказаному.

На думку сторони захисту, встановлення судом сукупності обставин, а саме відсутності у обвинуваченої судимостей, позитивної характеристики, похилого віку, наявності обставин, що пом"якшують покарання щирого каяття, визнання вини, активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, свідчить про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2023 року залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України у апеляційній скарзі захисника не оспорюється.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника в частині застосування ст. 75 КК України.

Як випливає зі змісту ст. 75 КК України застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності у суду обґрунтованих підстав дійти висновку, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без його ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м"якість або через суворість.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, який обвинувачена вчинила під час дії воєнного стану, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, є пенсіонеркою, згідно характеристики виданої Стрижавською селищною радою від 29.06.2022 року скарг на обвинувачену не надходило, досудову доповідь, згідно якої виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, відсутність обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, та визначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.436-2 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , викладаючи свої доводи, посилається на обставини, які враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення відносно ОСОБА_7 .

Метою покарання є не жорстка помста чи відплата особі з боку держави за вчинений злочин, а орієнтація законодавцем суду на застосування до обвинуваченої особи такого комплексу обмежень його прав та свобод, який буде відчутним і водночас достатнім для досягнення основних цілей покарання-виправлення особи.

Враховуючи викладене, перевіривши всі обставини, які мають значення при призначенні покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, додержуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації визначив покарання ОСОБА_7 , яке є достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, належним чином умотивувавши своє рішення.

Про неможливість застосування до ОСОБА_7 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням свідчить той факт, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до розділу ХХ КК України відноситься до кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку в той час, коли відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність даних правопорушень.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що обвинувачена ОСОБА_7 під час судового розгляду свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст. 436-2 КК України не визнала, не покаялася, не усвідомила усієї тяжкості вчиненого нею протиправного діяння та обов`язку понести відповідне покарання.

Судом апеляційної інстанції враховується послідовна практика Верховного Суду, яка під розкаянням передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи та бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Враховуючи те, що обвинувачена вчинила злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, неодноразово виправдовувала російську агресію знищення мирного населення України, колегія суддів вважає, що її звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням не буде відповідати загальним засадам призначення покарання та його меті.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції законним, обгрунтованим та вмотивованим, прийнятим з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

Підстави, передбачені ст. 409 КПК України для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414,419 КПК України, суд апеляційної інстанції , -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2023 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 436-2 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

На підставі ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4