КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3619/23
Провадження № 1-кс/552/1040/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся з кл опотанням про арешт майна. В клопотанні просив накласти у кримінальному провадженні № 0000821 від 21.06.2023 року арешт із забороною володіння, користування, розпорядження до завершення цього кримінального провадження на вилучені 28.06.2023 року з фактичного володіння ОСОБА_4 холодильну камеру марки АНТ сірого кольору та відео реєстратор «HIKVISION».

В судове засідання слідчий ОСОБА_5 не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000821 від 21.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування з метою відшукання предметів розслідуваної крадіжки 28.06.2023 року в період часу з 12:05 год. по 14:27 год. проведено санкціонований обшук складських приміщень, якими користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у власності ОСОБА_7 , за результатами якого відшукано та вилучено: холодильну камеру марки АНТ сірого кольору; сліди рук з поверхні холодильної камери марки АНТ; мікрочастинки білого кольору на підлозі біля камери АНТ з пошкодженою етикеткою та відео реєстратор «HIKVISION».

28.06.2023 року постановою слідчого вилучені предмети визнано речовими доказами як об`єкт, який був предметом розслідуваного кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, які відповідають критеріям речових доказів, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

Таким чином, такої підстави для повернення клопотання про арешт майна чи відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК України не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів (чи навіть з інших підстав), ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.

Отже, сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для нерозгляду клопотання про арешт або відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту, а сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вищезазначені положення КПК України фактично не позбавляють сторону обвинувачення права звернутися з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна пізніше, внаслідок того, що порушення строку звернення з клопотанням не позбавляє майно, на яке слідчий просить накласти арешт, доказової сили в кримінальному провадженні, та факт пропущення строку звернення із клопотанням про арешт майна та поновлення строків для звернення не є підставою для нерозгляду слідчим суддею такого клопотання.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170,171 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні №0000821 від 21.06.2023 року арешт із забороною володіння, користування, розпорядження до завершення цього кримінального провадження на вилучені 28.06.2023 року з фактичного володіння ОСОБА_4 визнані слідством речовими доказами об`єкти:

1)холодильну камеру марки АНТ сірого кольору;

2)відео реєстратор «HIKVISION».

Місцем зберігання вказаних предметів та речей визначити камеру зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 30 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1