Справа № 214/2974/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000438 від 28.03.2023 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство України, який має професійну-технічну освіту, одружений, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді молодшого приймальника товарів ТОВ «АТБ Маркет», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України. На теперішній час, воєнний стан продовжено Указом Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 року строком на 90 діб, тобто до 18.08.2023 року.

Так, ОСОБА_4 27.03.2023 року в обідній час (точний час, в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось за можливе), знаходячись у власному автомобілі марки «ЗАЗ», моделі «TF699P», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прийняв замовлення на поїздку до зупинки громадського транспорту «Готель Київ», що по вул. Володимира Великого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, (точну адресу, в ході проведення досудового розслідування не встановлено), після завершення якого ОСОБА_4 , через деякий час на задньому сидінні в салоні вищевказаного автомобілю, виявив мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 , та яка замовляла здійснення даної поїздки, і в цей момент реалізуючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно здійснив крадіжку належного потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільного телефону марки «Орро», моделі «Reno 5 Lite (CPH2205), 8/128 GB, чорного кольору, вартість якого становить 6800,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням було спричинено матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 6800,00 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив таке. 27.03.2023 року він працював на таксі «Любімоє» на власному автомобілі ЗАЗ НОМЕР_1 . Цього ж дня, в обідній час, він відвіз потерпілу на зупинку готель «Київ», що розташована на вулиці Володимира Великого в м.Кривому Розі. Потерпіла в салоні його автомобіля забула мобільний телефон «Орро», який він вирішив залишити собі. Коли йому зателефонувала потерпіла, він їй сказав, що мобільного телефону в автомобілі не було. Потім, мобільний телефон повернув працівникам поліції. В скоєному розкаюється.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.44).

Відповідно до ст.12 КК України, обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно (том 2 а.с.39, 42), має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2 а.с.41), одружений (том 2 а.с.40), раніше не судимий (том 2 а.с.38), в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебував і не перебуває (том 2 а.с.43,44).

Згідно з досудовою доповіддю Саксаганського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про обвинуваченого ОСОБА_4 визначено середній ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови якщо заходи роботи з гр.. ОСОБА_4 будуть спрямовані на застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, проведення індивідуально-профілактичної роботи, участь у соціально-виховних заходах, здійснення нагляду за його поведінкою.

У разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган з питань пробації вважає доцільним, окрім обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (том 1 а.с.25-30).

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Окрім того, виходячи із всіх встановлених у справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. (том 2 а.с.18).

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «ОРРО» Reno5 Lite, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , S/N: НОМЕР_4 , чорного кольору, який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній, дозволивши розпоряджатися на власний розсуд (том 2 а.с.32, 33).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. (том 2 а.с.18).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1