Номер провадження: 11-сс/813/1284/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео-конференції, апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 14.07.2023 в частині відмови у відкритті провадження за їх скаргою на постанову про відмову у визнанні потерпілими в межах к/п №0000091 від 02.05.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було поновлено ОСОБА_8 строк на подання скарги на постанову слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про закриття к/п №0000091 від 02.05.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, відкрито провадження за зазначеною скаргою та призначено її до розгляду, а також відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про відмову у визнанні потерпілими в межах зазначеного к/п №0000091.

Мотивуючи своє рішення в частині відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що на теперішній час слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки на час надходження до слідчого судді такої скарги досудове розслідування к/п №0000091 завершено.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не погодились із оскаржуваною ухвалою в частині відмови у відкритті провадження за їх скаргою, зазначивши, що слідчий суддя неправильно застосував процесуальний закон, натомість, набуття статусу потерпілої особи напряму залежить від процесуального рішення слідчого, яке не може бути позбавлене судового контролю з боку слідчого судді, а якщо погодитись із правозастосуванням, запропонованим в оскаржуваній ухвалі, особа, якій злочином спричинена шкода взагалі позбавляється права оскаржити незаконну постанову про закриття провадження.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять ухвалу слідчого судді в частині відмови у відкритті провадження за їх скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілими скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги в частині відмови у відкриття провадження за їх скаргою.

В судове засідання апеляційного суду прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 не з`явився, натомість, подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, мотивуючи її процесуальною зайнятістю.

При цьому, скаржник ОСОБА_6 просила апеляційний розгляд проводити в режимі відео-конференції з використанням власних технічних засобів, проте встановити відео-зв`язок із нею не вдалось з технічних причин, натомість скаржник ОСОБА_7 просив розгляд апеляційної скарги проводити без його участі у зв`язку із обставинами непереборної сили військовими подіями.

Враховуючи вищезазначену неявку учасників провадження в судове засідання, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши к/п №0000091 від 02.05.2023, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вона вищевикладеним положенням кримінального процесуального закону відповідає з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, чю 3 ст. 26 КПК України передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржен о рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, на підставі аналізу сумісної скарги потерпілої ОСОБА_8 , скаржників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поданої до слідчого судді 12.07.2023, в частині її обґрунтування щодо незаконності відмови у визнанні потерпілими, скаржники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зауважують на тому, що така відмова є необґрунтованою та поза увагою слідчого залишилось те, що скаржники є членами сім`ї ОСОБА_8 , зокрема, на підставі ч. 4 ст. 368 ЦК України, мають із нею у спільній сумісній власності майно, на підставі чого просили скасувати постанову слідчого від 10.06.2023 про відмову у визнанні їх потерпілими в к/п №0000091 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (а.с. 2-10).

Постановою слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 10.06.2023 було частково задоволено клопотання ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 №Д-286 від 07.06.2023 в межах к/п №0000091, зокрема, відмовлено у визнанні потерпілими особами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 12).

Водночас, системний аналіз вимог Глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» дає підстави стверджувати про те, що будь-яке рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора може бути оскаржена чітко визначеним переліком осіб тільки під час досудового розслідування.

Натомість, однією із форм закінчення досудового розслідування, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України є закриття кримінального провадження.

На підставі аналізу додатків до скарги потерпілої ОСОБА_8 та скаржників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що постановою слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 26.06.2023 к/п №0000091 від 02.05.2023 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (а.с. 14-16).

Таким чином, на момент подання скаржниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скарги на постанову слідчого від 10.06.2023 про відмову у визнанні їх потерпілими, а саме станом на 12.07.2023, досудове розслідування к/п №0000091 вже було завершено, про що обґрунтовано зауважує в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя.

На додаток, ухвалою слідчого судді від 14.07.2023, яка наразі оскаржується ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині відмови у відкритті провадження за їх скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні їх потерпілими, було призначено розгляд скарги потерпілої ОСОБА_8 на вищезазначену постанову слідчого про закриття к/п №0000091 на 19.07.2023 (а.с. 30).

При цьому, ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 19.07.2023 було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на вищезазначену постанову слідчого про закриття к/п №0000091 (а.с. 49-51), яка ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.07.2023 була залишена без змін (провадження №11-сс/813/1311/23).

Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів констатує, що, враховуючи завершення досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження на момент надходження скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не скасування відповідної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за їх скаргою, оскільки розгляд такої скарги виходить за межі повноважень слідчого судді у зв`язку із її поданням після закінчення досудового розслідування.

Підсумовуючи зазначене вище, враховуючи подання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні їх потерпілими після завершення досудового розслідування кримінального провадження, апеляційний суд доходить переконання про те, що рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою прийнято відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України та, як наслідок, відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 14.07.2023, в частині відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на постанову про відмову у визнанні потерпілими в межах к/п №0000091 від 02.05.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4