ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2356/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

У червняі 2023 року на адресу Дарницького районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0002310 від 04.08.2022, у порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за даною скаргою, приходить до наступного.

У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Частиною 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З доданих до матеріалів скарги вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження винесена старшим слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 17.05.2023.

Так, як у скарзі, заявник вказує на те, що копію вказаної постанови він отримав лише 29.06.2023 після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, та вважає, що строк на оскарження постанови не пропущений, проте доказів про дані обставини матеріали скарги не містять, що позбавляє слідчого суддю пересвідчитись, чи відповідає скарга вимогам ч. 1 ст. 304 КПК України.

Як вбачається із долучених до скарги матеріалів у додатках відсутні розписки про отримання копії оскаржуваної постанови та/або заяви про ознайомлення з матеріалами справи з відміткою канцелярії Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, як і відсутнє клопотання заявника про поновлення строків на оскарження постанови від 17.05.2023.

Натомість у додатках до скарги наявна лише копія постанови від 17.05.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Зі скаргою заявник у свою чергу звертається 07.07.2023, тобто поза межами встановлених строків на оскарження постанови слідчого, при цьому заявник не клопоче перед слідчим суддею про поновлення процесуальних строків на звернення зі скаргою, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України є підставою для повернення скарги.

Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, поновити строк на оскарження не вбачається можливим, оскільки заявником не додано жодного документального підтвердження обставин, коли саме ним була отримана постанова та у зв`язку з чим було пропущено строк на оскарження, що свідчить про наявність підстав визначених ст. 304 КПК України для повернення скарги.

За враховуючи викладених обставин, у відповідності до положень процесуального закону скарга підлягає поверненню.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обм-; не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Крім того, судом враховано, що КПК України не передбачає заборон щодо повторного подання відповідної скарги у випадку її оформлення з дотриманням відповідних норм діючого законодавства.

На підставі ст.ст. 303, п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу - повернути особі, яка її подала.

Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: