У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000516 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_6

встановив:

23.06.2023 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту 16 березня 2023 о 01 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Renault», моделі «Zoe», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись зі швидкістю 45 км. на год. по крайній правій смузі руху, по вулиці Минайській в місті Ужгород, зі сторони вул. Грушевського, в напрямку пр. Свободи, перед перехрестям з вул. Пестеля, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинний був і міг їх передбачити, тобто діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним за умов видимості у напрямку руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не виконав вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто не застосував своєчасне екстрене гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху, тим самим не уникнув наїзду на пішохода - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась в напівлежачому положенні, в нерухомому стані, на смузі руху його автомобіля, перед нерегульованим пішохідним переходом. Таким чином передньої частиною керованого авто допустив наїзд на пішохода.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді:«закритого багато уламкового перелому латеральної кісточки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів. Рана медіальної поверхні лівої гомілки». Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути одномоментно внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму здавлення, а саме перекочування колеса легкового автомобіля через зовнішню поверхню лівої нижньої кінцівки. Дані тілесні ушкодження можуть бути характерні для пішохода і по давності виникнення вкладаються в час ДТП, яка мала місце 16.03.2023 року.

Дані тілесні ушкодження привели до розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) і за цією ознакою згідно п 2.2.2. "Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У такий спосіб ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2.001 року №1306 (далі - ГІДР України), а саме: п. 12.3 ПДРУ «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

З технічної точки зору, при встановлених в ході досудового розслідування вихідних даних, у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, стали дії водія автомобіля «Renault», моделі «Zoе», державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_3 , який не виконав вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість об`єктивно оцінити дорожні умови та обстановку, не застосував своєчасне екстрене гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху тим самим не уникнув наїзду на пішохода.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 подав клопотання, в якому просить звільнити його кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження №0000516 відносно нього на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою. Зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнає повністю, в повній мірі розуміє суть пред`явленого обвинувачення, визнає всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому та повністю відшкодував шкоду завдану потерпілій ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого підтримав подане клопотання ОСОБА_3 , вказав що обвинувачений примирився з потерпілою та відшкодував їй завдану шкоду, відтак наявні підстави для закриття вказаного кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності. Крім того, просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 24.03.2023, та частково скасований ухвалою слідчого судді від 28.04.2023 у справі №308/4135/23.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закрити дане кримінальне провадження, у зв`язку з примиренням із обвинуваченим, зазначила, що шкоду їй повністю відшкодував, жодних претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, про що подала письмове клопотання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що якщо потерпіла примирилася з обвинуваченим та жодних претензій до нього немає, то наявні підстави для закриття вказаного кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України. При цьому, просив вирішити питання про процесуальні витрати.

Як зазначено у ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

У відповідності до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених уст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов"язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В силу вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Однією з основних умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це скоєння злочину особою вперше.

Як вбачається з наданих прокурором письмових матеріалів, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий (вимога УІАЗ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 16.06.2023), до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиро розкаюється у вчиненому.

Передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, обвинувачений повністю відшкодував збитки завдані ОСОБА_5 , що підтвердила сама потерпіла під час підготовчого судового засідання, про що зазначила і у письмовому клопотанні, яке долучено до матеріалів справи.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності заст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше, свою вину визнав повністю, у скоєному щиро кається, повністю відшкодував завдані потерпілій збитки та примирився з нею, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, та обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи наведене, та подане клопотання представника власника майна, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023 у справі №308/4135/23, який частково скасовано ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2023 року, підлягає скасування.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України: інженерно-транспортної експертизи № СЕ19/107-23/3072-ІТ від 17.04.2023 в розмірі 1195 грн., інженерно-транспортної експертизи № СЕ 19/107-23/3466-IT від 20.04.2023 в розмірі 1195 грн., інженерно-транспортної експертизи № СЕ 19/107-23/4797-ІТ від 14.06.2023 в розмірі 1434 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 46,286 КК України, 174, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, 288, 314, ст.369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілою, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000516 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023 (справа №308/4135/23) на автомобіль "Renault Zoe" днз НОМЕР_1 , який 16 березня 2023 року був вилучений в ході огляду місця події за адресою м. Ужгород, по вул. Минайська-Пестеля, -два чорні черевики, які упаковано до чорного поліетиленового пакету.

Речовий доказ: транспортний засіб марки "Renault Zoe" днз НОМЕР_1 , який згідно розписки від 10.05.2023 отримав на відповідальне зберігання та користування без права його відчуження та розпорядження ОСОБА_6 вважати повернутим за належністю.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України:

інженерно-транспортної експертизи № СЕ19/107-23/3072-ІТ від 17.04.2023 в розмірі 1195 грн.;

інженерно-транспортної експертизи № СЕ 19/107-23/3466-IT від 20.04.2023 в розмірі 1195 грн.;

інженерно-транспортної експертизи № СЕ 19/107-23/4797-ІТ від 14.06.2023 в розмірі 1434 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1