Справа № 761/7022/23
Провадження № 1-кс/761/4807/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000031,

ВСТАНОВИЛА:

27 лютого 2023 року адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного, як стверджує адвокат, постановою про накладення арешту на майно слідчого відділу Управління СБУ у Київській області (станом на день розгляду клопотання ГУ СУ СБУ в Києві та Київській області) в рамках кримінального провадження №0000031 від 27.11.2012, на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник власника майна вказує, що звернувшись 01.10.2021 року до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, ОСОБА_4 дізнався про арешт вказаної квартири, накладений 22.07.2013 року згідно постанови про накладення арешту на майно слідчого відділу Управління Служби Безпеки України у Київської області, реєстраційний запис 12965849, але майно особи якої обтяжується ОСОБА_5 , що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

При цьому, ОСОБА_4 не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні, квартира була ним придбана 20.07.2011 року, та не належить ОСОБА_5 , а постанова про накладення арешту винесена 06.09.2012 року.

Також адвокат зазначає, що ОСОБА_4 проживає у зазначеній квартирі з 2011 року і за весь цей час жодних слідчих дій з майном не проводилось.

За таких обставин, адвокат вважає, що подальше застосування заходу забезпечення у кримінальному провадженні перешкоджатиме законному праву ОСОБА_4 вільно володіти та розпоряджатись належним йому майном, з огляду на що просить скасувати арешт, накладений на вищевказане нерухоме майно.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів викладених у клопотанні та просив задовольнити. Разом з тим зазначив, що в нього відсутня постанова про накладення арешту на майно і надати він її не може.

Уповноважений слідчий чи прокурор у кримінальному провадженні №0000031 від 27.11.2012 в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися завчасно та належним чином. До початку судового розгляду від слідчого у кримінальному провадженні - слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 надійшов лист в якому останній вказує, що не може надати слідчому судді копію постанови про накладення арешту на майно, з огляду на те, що вказана постанова відсутня в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві занходиться кримінальне провадження №0000031 від 27.11.2012.

Як стверджує заявник, постановою про накладення арешту на майно слідчого відділу Управління Служби Безпеки України у Київської області, реєстраційний запис 12965849, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року по справі №727/2878/19 (провадження № 14-516ЦС19) встановлено: «Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року».

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Слідчим суддею вживалися усі розумні заходи з метою перевірки тверджень представника власника майна, неодноразово відкладався розгляд даного клопотання з метою виклику слідчого у кримінальному провадженні та отримання матеріалів кримінального провадження, зокрема постанови, відповідно до якої, як стверджує адвокат, на квартиру АДРЕСА_1 , було накладено арешт, а також з метою надання можливості представнику власника майна самостійно отримати зазначену постанову та надати її слідчому судді.

Водночас представник власника майна вищезазначену постанову слідчого так і не надав, сам слідчий в судові засідання жодного разу не з`явився, а зі змісту листа слідчого ОСОБА_6 вбачається, що відповідна постанова у матеріалах кримінального провадження №0000031 від 27.11.2012 відсутня взагалі.

За таких обставин слідчий суддя позбавлений можливості «поза розумним сумнівом» переконатись у тому, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 дійсно накладався в рамках кримінальної справи, яка в подальшому була зареєстрована як кримінальне провадження №0000031 від 27.11.2012, в тому, що такий захід забезпечення, у разі його застосування, наразі продовжує свою дію саме у рамках кримінального провадження №0000031 від 27.11.2012, а також слідчий суддя позбавлений можливості ознайомитись з мотивами та підставами застосування такого заходу забезпечення, без чого неможливо надати оцінку доцільності збереження заходу забезпечення у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000031.

Керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , в межах кримінального провадження №0000031, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 21 квітня 2023 року о 11 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1