Код суду 233 Справа № 233/3484/23
Вирок
Іменем України
13 вересня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого
судді: ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ананьїв Одеської області, українець, громадянина України, з неповною вищою освітою, одружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командир 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , має військове звання сержант, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, -
Відповідно до обвинувального акту від 06 липня 2023 року затвердженого прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 :
сержант ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що 22.06.2023 о 09:05, в умовах воєнного стану, під час шикування особового складу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , заступником начальника штабу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_7 , який є начальником за посадою та військовим званням для сержанта ОСОБА_5 доведено для виконання бойове розпорядження (наказ) командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 № 260дск від 17.06.2023 про те, що на транспортному засобі 2 стрілецького батальйону необхідно здійснити переміщення в АДРЕСА_4 з подальшим висуванням на визначені позиції для нарощення інженерного обладнання позиції, здійснення спостереження і відбиття атак противника. Виконання визначеного завдання, здійснити приховано з дотриманням заходів безпеки та заходів маскування особового складу та техніки із терміном виконання до 12:00 22.06.2023, зокрема і до командира 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , сержанта ОСОБА_5 , який знаходився в строю під час вказаного шикування.
При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод сержанта ОСОБА_5 не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.
Однак, сержант ОСОБА_5 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22.06.2023 приблизно о 09:15 год., тобто в умовах воєнного стану, під час шикування особового складу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, доведений йому заступником начальника штабу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_7 .
Умисне невиконання сержантом ОСОБА_5 наказу, потягло за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності та невиконання завдань за призначенням.
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.402КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
17 серпня 2023 року між прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402КК України; надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується всіх фактів цієї справи; співпрацювати з правоохоронними органами та надати інформацію щодо відомих йому осіб, які відмовилися виконати наказ командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 №260дск від 17.06.2023.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.4 ст.402КК України із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, яке на підставі ст.62КК України буде замінене на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання передбаченого санкцією ч.4 ст.402КК України із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, яке на підставі ст.62КК України буде замінене на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою, має адресу реєстрації та місце мешкання, на медичних обліках в закладах охорони здоров`я, за місцем проживання - не перебуває, працездатний, одружений, є військовослужбовцем. Відомості, що характеризують особу обвинуваченого суду не надані.
Перевіряючи, чи відповідає узгоджене сторонами угоди покарання на відповідність загальним засадам призначення покарання, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст.69КК України, та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.402КК України.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винуватого, суд погоджується з тим, що доцільно застосувати до обвинуваченого ст.62КК України та покарання у виді позбавлення волі замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той же строк.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню - відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в умовах гауптвахти, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -
Угоду про визнання винуватості, укладену 17 серпня 2023 року, між прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.62КК України замінити ОСОБА_5 призначене вироком покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72КК України - зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення починаючи з 22 червня 2023 року по день набрання вироком законної сили у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_9 .