Справа № 946/2985/23
Провадження № 1-кс/946/922/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000511 від 23.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2023, приблизно о 19 год. 24 хв. ОСОБА_4 рухаючись по вул. Михайла Грушевського в м. Ізмаїлі, Одеської області, за кермом автомобіля марки «Daewoo», модель «Lanos», індивідуальний номерний знак НОМЕР_1 , біля відділення банку АТ «Ощадбанк» помітив ОСОБА_5 , який в цей час переходив зазначену вулицю та рухався в напрямку вул. Івана Франка, м. Ізмаїл, Одеської області.

Після цього, ОСОБА_4 несподівано для ОСОБА_5 наздогнав його на вказаному автомобілі та проявляючи зневагу до оточуючих, ігноруючи прийняті у суспільстві норми моралі та правила поведінки, з мотивів особистої неприязні до нього, через можливі його протиправні дії щодо крадіжки майна та відчуттям уявного відновлення справедливості, з метою примушування ОСОБА_5 до зізнання у вчиненні ним вказаної можливої крадіжки, з застосуванням психологічного та фізичного насилля, здійснив спробу його викрадення, однак останній почав чинити опір, через, що ОСОБА_6 покликав на допомого невстановлену досудовим розслідуванням особу, по прибуттю якої вони вдвох, проти волі ОСОБА_5 , використовуючи психологічний тиск та фізичну силу, взяли його під руки та незаконно заштовхали до заднього пасажирського місця вказаного автомобіля, після чого поїхали прямо по вул. Івана Франка в м. Ізмаїлі, Одеської області.

Викравши ОСОБА_5 , ОСОБА_4 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою привезли та утримували його, біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжуючи застосовувати психологічне та фізичне насилля, ОСОБА_4 змушував ОСОБА_5 розповідати про обставини можливо вчиненої ним крадіжки, після чого цього ж дня у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 було звільнено та відпущено.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що 22.04.2023 в період часу з 19 год. 24 хв. до моменту звільнення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_5 , через його можливі протиправні дії щодо крадіжки майна та відчуттям уявного відновлення справедливості, з метою примушування ОСОБА_5 до зізнання у вчиненні вказаної можливої крадіжки, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням знаряддям, спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді: забою головного мозку, закритого перелому кісток склепіння черепа; крововиливу під оболонки головного мозку, які в подальшому спричинили смерть ОСОБА_5 .

В подальшому, проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено наявність камер відеоспостереження за маршрутом руху автомобіля, який використовувався підозрюваним ОСОБА_4 , під час вчинення вказаних кримінальних правопорушень, та маршрутом руху померлого ОСОБА_5 , після його звільнення.

02.05.2023 органом досудового розслідування, в порядку ст. 40, 93 КПК України від ОСОБА_7 отримано компакт-диск DVD+RW марки «VS», об`ємом пам`яті 4,7 GB, на якому зафіксовано відеозаписи з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді будинку АДРЕСА_2 .

При огляді вказаного компакт-диску встановлено, що на ньому зафіксовано відеозаписи обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

02.05.2023 року оглянутий компакт-диск DVD+RW марки «VS», об`ємом пам`яті 4,7 GB, визнано в якості речового доказу у кримінальному провадженні в рамках якого подається дане клопотання, томуслідчий просить накласти арешт на видане майно.

Слідчий та прокурор надали суду заяву та просять розглянути справу за їх відсутності.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, вважаю за необхідне клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на компакт-диску DVD+RW марки «VS», об`ємом пам`яті 4,7 GB, на якому зафіксовано відеозаписи з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді будинку АДРЕСА_2 , виданий 02.05.2023 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1