Дата документу 29.05.2023
Справа № 334/3255/23
Провадження № 1-кп/334/500/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000357 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 17.03.1998 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 81 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 45 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 29.09.2000 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 141 КК України до покарання не пов`язаному з позбавленням волі;

- 12.03.2001 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч.2 ст. 140 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 6 місяців. Звільнений 09.04.2003 року з Бердянської виправної колонії Запорізької області у зв`язку з відбуттям строку покарання, за місцем мешкання;

- 07.05.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України, у вигляді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 09.11.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 22.12.2009 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 263 КК України, у вигляді штрафу на суму 550 гривень;

- 13.12.2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 1 рік. Звільнений 06.11.2012 року з Софіївської виправної колонії Запорізької області у зв`язку з відбуттям строку покарання до місця мешкання;

- 10.07.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. 25.11.2015 року знятий з обліку Хортицького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області у зв`язку з новим засудженням 15.10.2015 року;

- 15.10.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 2 роки;

- 16.12.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст. 296 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. Звільнений 04.05.2018 року з Оріхівської виправної колонії Запорізької області у зв`язку з відбуттям строку покарання до місця мешкання;

- 15.05.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. 16.04.2022 звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

15.02.2023 року у денний час доби, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 4-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період воєнного стану, з метою особистого збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилавку, таємно викрав майно, яке належить ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», а саме: дві пачки кави розчинної сублімованої «Jacobs» 200 г, спричинивши матеріальний збиток на суму 482 гривні 88 копійок (без ПДВ).

Далі, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 не розрахувавшись за вказаний товар, пройшов касову зону та вийшов з магазину.

Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений охоронцем «АТБ-МАРКЕТ» на вулиці біля виходу з магазину.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, який кваліфікується як: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

29.05.2023 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000357 від 15.02.2023р. та ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні, також просив, вказану угоду з прокурором, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв дії, передбачені ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за якою належить призначити йому, узгоджену сторонами угодою про визнання винуватості, міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000357 угоду про визнання винуватості від 29.05.2023 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за яким призначити йому, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29.05.2023 року, покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з випробувальним строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти з уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1