Справа 642/4641/23
Провадження 1-кс/642/2358/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , законного представника власника майна - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , про арешт майна, у кримінальному провадженні №0001646 від 11.08.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор з вищезазначеним клопотанням. В обґрунтування зазначила, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001646 від 11.08.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві надійшло повідомлення, про те, що 11.08.2023 о 10:40 командир взводу військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вул. Семинарській, 46/3 у м. Харкові у бік вул. Полтавський шлях у м. Харкові на власному автомобілі «AUDI A6» д.н. НОМЕР_2 ( він-код НОМЕР_3 ) здійснив зіткнення з мопедом - велосипедом, яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу нижньої треті голені.

11.08.2023 в ході огляду місця події (огляду місця дорожньо - транспортної пригоди) за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

1.Автомобіль «AUDI A6» д.н. НОМЕР_2 ( він-код НОМЕР_3 ) 2006 року випуску, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 . 2.Мопед - велосипед з рамою червоного кольору, яким користується неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

В ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 11.08.2023 предмети і документи, виявлені та вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної події визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Вилучений 11.08.2023 під час зазначеної слідчої дії автомобіль передано на відповідальне зберігання під розписку власнику - ОСОБА_3 , а мопед - велосипед вилучено з місця події.

Вилучені предмети є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, відповідно, вказані предмети є речовими доказами.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, під час досудового розслідування було проведено огляд місця події, під час якого вилучені транспортні засоби, які потрапили у ДТП, і відповідно зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та необхідні для проведення відповідних судових експертиз для встановлення причин ДТП та осіб, порушення ПДД якими його спричинили .

Таким чином, з метою збереження речових доказів, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище перелічене майно, яке було вилучено під час огляду місця події 06.05.2023.

Прокурор подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, просив задовольнити клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

ОСОБА_3 , як особа якій належить автомобіль «AUDI A6» д.н. НОМЕР_2 , з клопотанням погодився, проти накладення арешту на транспортний засіб не заперечував.

ОСОБА_4 , як законний представник власника мопеду в судове засідання з`явилася, щодо накладення арешту не заперечувала. Суд, заслухавши власників майна, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі наступного. Як вбачається з наданих матеріалів, слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва прокурорами спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001646 від 11.08.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України. 11.08.2023в ході огляду місця події (огляду місця дорожньо - транспортної пригоди) за адресою: м. Харків, вул. Семинірська, 46/3, було виявлено та вилучено втомобіль «AUDI A6» д.н. НОМЕР_2 ( він-код НОМЕР_3 ) 2006 року випуску, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 . та мопед - велосипед з рамою червоного кольору. Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна. Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № № 0001646 від 11.08.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 11.08.2023 в ході огляду місця події (огляду місця дорожньо - транспортної пригоди) за адресою: м. Харків, вул. Семинірська, 46/3, було виявлено та вилучено: автомобіль «AUDI A6» д.н. НОМЕР_2 ( він-код НОМЕР_3 ) 2006 року випуску, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 (моб.тел. НОМЕР_4 ); мопед - велосипед з рамою червоного кольору, яким користується неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Передати на відповідальне зберігання автомобіль «AUDI A6» д.н. НОМЕР_2 ( він-код НОМЕР_3 ) 2006 року випуску, власнику - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , попередивши про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо арештованого майна.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити Другому слідчому відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1