У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1109/23

Провадження № 1-кс/210/1388/23

"12" червня 2023 р. слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000111 від 31.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор першого відділу процесуального керівництва процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, що в провадженні ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000111 від 31.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою начальнику СУ ГУНП в Дніпропетровській області до групи слідчих включено слідчих СУ ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.

Зокрема до організації протиправної схеми причетні мешканці м. Кривий Ріг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , 14.05.1985, які залучили до своєї діяльності близько 20 осіб мешканців м. Кривий Ріг та у складі організованої групи вчиняють шахрайські дії у відношенні громадян України та військовослужбовців. Також, встановлено, що учасники протиправної схеми організували свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

Так учасники групи системно створюють облікові записи, в соціально-орієнтованій мережі Інтернет Інстаграм, що імітують заможний спосіб життя та високий матеріальний дохід їх власників. В подальшому, визначаючи активних користувачів, учасники групи ініціюють спілкування із громадянами України, в ході якого вводять їх в оману, пропонуючи високий дохід від букмекерської компанії. Після переказу початкової суми коштів, учасники групи вимагають від потенційної жертви інші платежі мотивуючи високою комісією на вивід коштів і т.п., разом з цим жодних виплат в подальшому не здійснюють.

За інформацією отриманою від потерпілих громадян збір коштів здійснюється шахраями на банківську картку НОМЕР_1 . Встановлено, що банківська картка відкрита на громадянку України, мешканку міста Кривого Рогу, ОСОБА_7 . Учасники групи використовують банківські картки українських банків для прийому коштів, а в подальшому, з метою анонінімізації вказані кошти конвертуються з використанням криптовалют.

Таким чином, в діях групи осіб вбачаються ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

09.06.2023 слідчим проведено невідкладний обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

- шість одиниць приладів типу ANT MINER S9 з силовими блоками до них;

- ноутбук марки Siemens Fujitsu s/n YBCV012390 з зарядним пристроєм до нього.

Постановою слідчого від 10.06.2023 вказані вище речі визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Вилучені в ході обшуку речі та документи в розумінні ч.2 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном.

У сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на вказані вище речі та документи з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На вказані вище речі та документи необхідно накласти арешт на підставі п.1, ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

У вилучених приладів та ноутбуку містяться електронні документи, що стосуються клієнтських баз, шахрайських схем заволодіння грошовими коштами та інші відомості з доказами, а тому вони відповідають вимогам ч.1 ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того вказані носії інформації мають бути предметом дослідження експерта, а також огляду із залученням відповідного спеціаліста із комп`ютерних технологій, оскільки доступ до них обмежено їх власником та пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Прокурор в судовому засіданні присутній не був, надав письмове клопотання зазначивши, що просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без участі слідчого та прокурора, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника з метою збереження тимчасово вилученого майна, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000111 від 31.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою начальнику СУ ГУНП в Дніпропетровській області до групи слідчих включено слідчих СУ ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.

Так, встановлено, що 09.06.2023 слідчим проведено невідкладний обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

- шість одиниць приладів типу ANT MINER S9 з силовими блоками до них;

- ноутбук марки Siemens Fujitsu s/n YBCV012390 з зарядним пристроєм до нього.

Постановою слідчого від 10.06.2023 вказані вище речі та документи визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , є необхідним для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі вказаного майна, що впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 1, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.168 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, збереження речових доказів, досягнення дієвості кримінального провадження, відшкодування завданої шкоди, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000111 від 31.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно (шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном), виявлене та вилучене в ході проведення обшуку в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000111 від 31.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме на майно вилучене під час обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 :

- шість одиниць приладів типу ANT MINER S9 з силовими блоками до них;

- ноутбук марки Siemens Fujitsu s/n YBCV012390 з зарядним пристроєм до нього.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1