Справа № 496/4471/17
Провадження № 1-кс/496/1079/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

25 травня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_3 про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0000202 від 19.05.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою від 31.01.2023 року про відвід головуючого судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 496/496/4471/17.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні судді ОСОБА_4 розглядається кримінальне провадження в якому він є обвинуваченим. ОСОБА_3 не погоджується з процесуальними рішеннями головуючого судді ОСОБА_4 , а саме ухвалою суду від 23.12.2021 року, якою клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту, було залишено без задоволення. Зазначена ухвала не підлягає оскарженню. Обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України, підозрюваному не вручався обвинувальний акт, не повідомлялось про завершення досудового розслідування та не надано доступу до матеріалів досудового розслідування, тому звернення прокурора до суду з обвинувальним актом було передчасним на думку ОСОБА_3 . Крім того, заявник вважає, що стороною обвинувачення порушено строку досудового розслідування, із обвинувального акту неможливо дійти однозначного висновку про те, яке саме службове становище займав обвинувачений. Також у своїх додаткових поясненнях, ОСОБА_3 зазначав про те, що у прокурора були відсутні повноваження відповідно КПК України та відповідно підстави для здійснення досудового розслідування, зокрема складати обвинувальний акт від 27.07.2021 року.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягав на задоволенні своєї заяви про відвід головуючого ОСОБА_4 вважає, що ухвала судді ОСОБА_4 від 23.12.2023 року є незаконною, дії прокуратури та головуючого судді ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні є упередженими, головуючий не встановив особу прокурора в судовому засіданні, суддя розглянув клопотання обвинуваченого, яке фактично не було заявлено. Вважає, що головуючій у кримінальному провадженні є упередженим та при розгляді виявляє однобокість.

Суддя ОСОБА_4 та прокурор про дату, час, місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився.

Розглянувши заяву про відвід судді ОСОБА_4 , та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ч. 3, 4 ст. 80 Кодексу заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд керується ч. 5 ст. 80 КПК України, а саме відвід перш за все повинен бути вмотивованим.

З поданої заяви про відвід вбачається, що відвід заявлений з мотивів того, що головуючій у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 постановив ухвали, якими по суті залишив без задоволення клопотання обвинуваченого, а обвинувачений в свою чергу не погоджується з діями прокурора, вважає складений ним обвинувальний акт з порушеннями норм КПК України, тому обвинувальний акт підлягав поверненню прокурору, усі процесуальні рішення та дії судді, на думку ОСОБА_3 , викликають сумнів у його неупередженості.

Ознайомившись із змістом заяви та доказами доданими до неї, суд вважає, що будь-яких об`єктивних доказів наявності саме упередженості судді, тобто наявності з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості заявником не наведено.

Згідно п. п. 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У своїй заяві про відвід судді, заявник ОСОБА_3 повідомляє про фактичне не погодження з рішеннями головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ухвали якого, він не може оскаржити. Однак, слід зазначити, що ОСОБА_3 не позбавляли можливості висловлювати свої думки та позиції, якими він обґрунтовує заперечення проти розглянутих у судових засіданнях питань, а неможливість оскарження ухвал судді, з якими не погоджується ОСОБА_3 , передбачена нормами КПК України та не є рішенням саме судді, в провадженні якого розглядається кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 , оскільки жодної із наведених у статті 75 КПК України, підстав для відводу судді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 75,76, 80, 81, 82, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0000202 від 19.05.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30 травня 2023 року о 10:00 годинні.

Суддя ОСОБА_1