КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 03.07.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.12.2022 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

По справі вирішено питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 23.03.2023 приблизно о 13 год. 50 хв., перебуваючи неподалік від станції метро «Нивки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, на землі, а саме біля зупинки громадського транспорту, побачив та підібрав паперовий згорток, при візуальному огляді вмісту якого виявив, що всередині знаходиться кристалічна речовина, білого кольору, а саме наркотичний засіб - метадон (фенадон). У цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадон (фенадон), для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_7 вказаний паперовий згорток помістив до шкарпетки, яка була одягнена на його ліву ногу, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати, для особистого вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, 23.03.2023 ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон (фенадон), пішки попрямував на вхід до станції метро «Нивки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де здійснив посадку до електропотяга, яким доїхав до станції метро «Золоті Ворота» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, тим самим умисно незаконно перевіз вказаний вище наркотичний засіб для особистого вживання без мети збуту.

У подальшому, того ж дня, приблизно о 14 год. 25 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на станції «Золоті Ворота» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності при собі речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в шкарпетці, яка одягнена на лівій нозі, знаходиться наркотичний засіб, який він придбав за вищевикладених обставин та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону (ст.75 КК України) та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином не врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, а саме те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та злочини у сфері обігу наркотичних засобів, що свідчить про неможливість його виправлення без реального відбування покарання.

За наведених обставин вважає, що суд неправильно застосував положення ст.75 КК України та звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти поданої апеляційної скарги та вважали вирок суду законним і справедливим, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурорапідлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, перевіривши обвинувальний акт, встановив, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 , у присутності свого захисника ОСОБА_11 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини. За таких обставин суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.2 ст.381 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини провадження та правова кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією в цій частині не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання по ч.1 ст.309 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Колегія суддів вважає, що з огляду на дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та злочини у сфері обігу наркотичних засобів, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, призначене судом покарання у виді обмеження волі строком на два роки буде достатнім для забезпечення виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст.75 КК України та звільнив його від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, судом не надано належної оцінки даним про особу винного, а саме те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово вже притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів.

З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції неправильно застосував положення статті 75 КК України та звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до положень ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.75 КК України) є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно п.4 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку суду в цій частині та ухвалення нового вироку.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням, - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3