Справа № 308/6608/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272 від 16 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272 від 16 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що як встановлено досудовим розслідуванням, 15.04.2023 близько 21:25 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі М-25 сполученням «Соломоново-Чоп-Велика Добронь-Косино-Яноші», а саме в Ужгородському районі, с. Велика Добронь, вул. Малодоброньська, навпроти буд. 88 зі сторони міста Чоп у напрямку міста Мукачево, здійснив наїзд правою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час рухалась пішли по проїзній частині дороги по напрямку руху автомобіля, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої руки та була доставлена до КНП «УМБКЛ».

У клопотанні вказано на те, що з 22 години 30 хвилин 15.04.2023 по 00 годин 30 хвилин 16.04.2023 в ході огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Велика Добронь, вулиця Малодобронська, навпроти будинку 88, автомобільна дорога М-25, протоколом огляду було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та поміщено, на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке було упаковано до паперового конверту та скріплено підписами понятих та слідчого.

Прокурор зазначає,що 16 квітня 2023 року постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

Як вказано у клопотанні, враховуючи, що вище вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом, а саме засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, на даний час органом досудового розслідування при встановленні всіх обставин справи не проведено жодної із необхідних судових експертиз, не проведено слідчі експерименти з метою відтворення обстановки самої події, у зв`язку з чим даний ТЗ, а саме: транспортний засіб марки Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та поміщено, на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, відповідно до ст. 98 КПК України визнаний - речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

При цьому прокурор зазначає, що враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України вищевказаний транспортний засіб марки Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучений під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, а тому є тимчасово вилученим арештованим майном.

При обґрунтуванні клопотання прокурор посилається на положення ст.ст. ст. 131, ч. 1 ст. 170, ч. 5 ст. 171 КПК Українти.

У клопотанні прокурор зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, яким в даному випадку є ТЗ, а саме транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, даний транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, що потребує доказування шляхом проведення досудового розслідування та судових експертиз із залученням спеціалістів які володіють відповідними навиками, керуючись ст. ст. 40, 131-132, 167, 170-171 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: накласти арешт на тимчасово вилучений транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, залишивши останній на зберіганні на спец майданчику відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке було упаковано до паперового конверту та скріплено підписами понятих та слідчого.

Прокурор в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна, в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Так, слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб .

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

Слідчим суддею, встановлено, що: СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000272 від 16 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.04.2023 (копія наявна в матеріалах клопотання), в період часу з 22 години 30 хвилин 15.04.2023 по 00 годин 30 хвилин 16.04.2023 в ході огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Велика Добронь, вулиця Малодобронська, навпроти будинку 88, автомобільна дорога М-25, протоколом огляду було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та поміщено, на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке було упаковано до паперового конверту та скріплено підписами понятих та слідчого.

16 квітня 2023 року постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

Транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (копія наявна в матеріалах клопотання) є ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до абз.1 ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно протоколу огляду місця події, вказані речі було виявлено та вилучено 15.04.2023 (субота), клопотання надійшло до суду 25.04.2023, разом із тим, згідно поштового конверту, для відправлення лист прийнято на пошту 17.04.2023 (понеділок).

Таким чином при зверненні до слідчого судді із вказаним клопотанням, слідчим дотримано строків передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя, вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя враховує можливість використання вилученого майна, як доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки за їх допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прохання слідчого визначити місце зберігання таранспортного засоюбу на спец майданчику відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, до задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при розгляді поданого до суду клопотання.

залишивши останній на зберіганні

З урахуванням наведеного вище слідчий суддя вважає що клопотання прокурора слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272 від 16 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в огляду місця ДТП майно, а саме: транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Touran», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке було упаковано до паперового конверту та скріплено підписами понятих та слідчого.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1