У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000736.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.07.2023 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати i постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого через необґрунтованість клопотання.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і упередженою, що виразилось у недосліджені судом обставин, що мають значення і відсутності належної оцінки досліджених обставин, що супроводжуються істотним порушенням вимог кримінального закону.

Зазначає, що з ухвали об`єктивно вбачається відсутність висновку, що мав би належність до предмета встановлення і доказування прокурором кола юридичних фактів, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України та обов`язкової обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України при розгляді питання необхідності забезпечення досудового розслідування запобіжним заходом. В ході судового розгляду клопотання по суті, прокурор не надав суду жодного доказу висловлених суб`єктивних переконань існування ризиків ймовірного переховування ОСОБА_5 , рівно як і обґрунтованого доказами припущення вчинення ним іншого злочину, перебуваючи вже в процесуальному положенні підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Крім того, апелянт вказує на те, що врахування тяжкості злочину, вид і об`єм покарання законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000474 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , 28.05.2023 р. приблизно о 15.30 год., переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_8 , вчинили кримінальне правопорушення з метою заволодіння майном потерпілих ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , за наступних обставин.

3 метою заволодіння майном потерпілих та подолання опору потерпілого ОСОБА_10 , діючи узгоджено, ОСОБА_8 наніс йому 10 ударів кулаком руки в область обличчя та голови, а ОСОБА_5 , в цей час наніс 4 удари кулаком руки в область голови, що супроводжувалось вимогами передати їм майно. В цей час ОСОБА_5 з рук ОСОБА_10 відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 1 000 грн.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження, згідно з даними довідки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» XOP № 1615, у вигляді забоїв м`яких тканин, крововиливів виличних ділянок, та ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами в сумі 1 000 грн.

Продовжуючи злочинний намір, діючи узгоджено, з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_9 , оскільки він тримав руками свій телевізор марки bravis LED-396000+Т2, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 застосували відносно потерпілого фізичне насильство, а саме: ОСОБА_5 наніс 5 ударів кулаком руки в область обличчя та 1 удар в область ребер потерпілому, а ОСОБА_8 в цей час наніс 1 удар ногою та 1 удар кулаком руки в область обличчя, 1 удар кулаком в область грудної клітини останнього, що супроводжувалось вимогами передати їм майно потерпілого, після чого ОСОБА_8 відкрито заволодів телевізором марки bravis LED-396000+Т2, а ОСОБА_5 відкрито заволодів шестиструнною гітарою.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження, згідно з даними довідки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР № 1608, у вигляді травматичного перелому кута нижньої щелепи справа зі зміщенням. Після чого ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_8 , покинули місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядились ним за власним розсудом.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

01.06.2023 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02.06.2023 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, а також на неможливість контролю за поведінкою підозрюваного у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 01.06.2023 р., огляду від 01.06.2023 р., допиту потерпілого ОСОБА_9 від 01.06.2023 р., допиту свідка ОСОБА_11 від 01.06.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, ризики переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, є доведеними, з огляду на характер, спосіб та наслідки ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків не має, утриманців не має, не працює, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, знайомий з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

За наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними, слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджені всі матеріали провадження та наведені в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3