ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4910/23

Провадження № 1-кс/210/2241/23

"15" вересня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

дізнавача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, клопотання дізнавача СД Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , винесене в рамках кримінального провадження №0000240 від 25.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

15.09.2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся дізнавач СД Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , із вищевказаним клопотанням, погодженим прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , яке вмотивовано тим, що у провадженні СД Відділення поліції №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 25.08.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2023 року до ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали з письмовою заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом того, що останній регулярно здійснював добровільні пожертвування у вигляді грошових коштів з метою допомоги Збройним Силам України, а саме здійснював грошові перекази на банківські рахунки вказані у Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про що 16.08.2023 розмістив допис в Telegram-чаті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Наступного дня, 17.08.2023 року в особистому листуванні у мобільному багатоплатформеному месенджері «Telegram», до заявника звернулася невстановлена особа, яка представилася власником вказаного Telegram-каналу та від імені останнього попросила про грошову допомогу, на що заявник погодився та у подальшому самостійно та добровільно, використовуючи мобільний застосунок онлайн-банкінгу «UKRSIB online» переказав грошові кошти двома банківськими операціями в сумі 17000 гривень в якості пожертвування на банківську картку, яку невстановлена особа вказала йому в ході листування, а саме НОМЕР_1 . В подальшому заявник виявивши розбіжності в нік-неймах власнику вказаного Telegram-каналу та невстановленої особи, звернувшись до останнього, проте відповіді не отримав. Грошові кошти заявнику повернуті не були.

З показань потерпілого встановлено, що останній з моменту початку повномасштабного вторгнення та збройної агресії Російської Федерації проти України, регулярно здійснює добровільні пожертвування у вигляді грошових коштів з метою допомоги Збройним Силам України. У тому числі здійснював грошові перекази на банківські рахунки вказані у Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про що вперше 16.08.2023 розмістив допис в Telegram-чаті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Наступного дня, 17.08.2023 року в особистому листуванні у мобільному багатоплатформеному месенджері «Telegram», до заявника звернулася невстановлена особа, яка представилася власником вказаного Telegram-каналу та від імені останнього попросила про грошову допомогу. Також в ході листування невстановлена особа, яка представилася власником вказаного Telegram-каналу повідомила, що з потерпілим також зв`яжеться і адміністратор вказаного Telegram-каналу. З потерпілим у подальшому дійсно листувалася невідома особа з нік-неймом « ОСОБА_6 », що представилася адміністратором вищевказаного Telegram-каналу. У відповідь на що заявник погодився допомогти та у подальшому самостійно та добровільно, використовуючи належний йому мобільний телефон «Iphone 12 Pro» (Imei: НОМЕР_2 ; Imei2: НОМЕР_3 ), мобільний застосунок онлайн-банкінгу «UKRSIB online» з належної останньому банківської картки, емітованої АТ "УКРСИББАНК": НОМЕР_4 , двома банківськими операціями, 17.08.2023 року о 07год. 48хв. та 16год. 17хв. переказав грошові кошти у сумах 10000 гривень та 7000 гривень, відповідно, на банківську картку, яку невстановлена особа вказала йому в ході особистого листування у вказаному мобільному месенджері, а саме: НОМЕР_1 .

В подальшому потерпілий виявив розбіжності в нік-неймах власнику вказаного Telegram-каналу та офіційного Telegram-каналу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також адміністратору каналу. Відмінність у нік-неймі між реальним власником Telegram-каналу та фіктивним полягала у зайвому відступі. При цьому нік-нейм фіктивного адміністратора - « ОСОБА_6 » також відрізнявся від нік-нейму фактичного адміністратора « ОСОБА_7 ». Після чого потерпілий зв`язавшись з фактичним адміністратором у вказаному месенджері зрозумів, щомав справу з шахраями. В ході досудового розслідування також встановлено, що історії вищевказаних особистих листувань були видалені невстановленими особами.

Показання потерпілого підтверджуються долученими до протоколу допиту мультимедіа знімки екрану з належного останньому мобільного телефону з зображенням особистого листування у мобільному месенджері «Telegram» з вищевказаними невстановленими особами; протоколом огляду предмету від 30.08.2023 року, а саме належного потерпілому мобільного телефону «Iphone 12 Pro» (Imei: НОМЕР_2 ; Imei2: НОМЕР_3 ), а також долученими до протоколу допиту квитанції по належній потерпілому банківській картці емітованої АТ "УКРСИББАНК" НОМЕР_4 з інформацією про вищевказані банківські операції (Документ №: НОМЕР_5 ; Документ №: 146553081).

30.08.2023 року постановою дізнавача визнане в якості речових доказів, по кримінальному провадженню №0000240 від 25.08.2023 року, вказане майно, а саме грошові кошти в безготівковій формі в розмірі: 17000 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перераховані на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30).

У зв`язку з вищевикладеним, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти розміщені на банківському рахунку, який обслуговується карткою, на який потерпілий перерахував грошові кошти НОМЕР_1 , що емітована Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30), для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідство вважає, що ненакладення арешту та встановлення заборони розпоряджання вказаними грошовими коштами на банківському рахунку може призвести до їх відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться на банківському рахунку, який обслуговується карткою НОМЕР_1 , емітованою Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30), - є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, в даному випадку слідством вбачається доцільним прийняти заходи, направлені на запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищеозначеного об`єкту нерухомого майна шляхом накладення на нього арешту, оскільки він є речовим доказом.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000240 від 25.08.2023 року вбачається необхідність накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту може призвести до втрати майна, а тому дізнавач просить клопотання задовольнити, з метою заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) так як дані грошові кошти та рахунок є важливим доказом по справі та несе на собі сліди про скоєння кримінального правопорушення, з метою забезпечення завдання кримінального провадження.

Присутній у судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 , надав пояснення в обґрунтування клопотання, підтримав його у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просив слідчого суддю його задовольнити.

Клопотання подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення дізнавача, дослідивши надані докази, встановив, що у провадженні СД Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 25.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Процесуальне керівництво кримінального провадження здійснює група прокурорів Криворізької південної окружної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24.08.2023 року до ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали з письмовою заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом того, що останній регулярно здійснював добровільні пожертвування у вигляді грошових коштів з метою допомоги Збройним Силам України, а саме здійснював грошові перекази на банківські рахунки вказані у Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про що 16.08.2023 розмістив допис в Telegram-чаті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Наступного дня, 17.08.2023 року в особистому листуванні у мобільному багатоплатформеному месенджері «Telegram», до заявника звернулася невстановлена особа, яка представилася власником вказаного Telegram-каналу та від імені останнього попросила про грошову допомогу, на що заявник погодився та у подальшому самостійно та добровільно, використовуючи мобільний застосунок онлайн-банкінгу «UKRSIB online» переказав грошові кошти двома банківськими операціями в сумі 17000 гривень в якості пожертвування на банківську картку, яку невстановлена особа вказала йому в ході листування, а саме НОМЕР_1 . В подальшому заявник виявивши розбіжності в нік-неймах власнику вказаного Telegram-каналу та невстановленої особи, звернувшись до останнього, проте відповіді не отримав. Грошові кошти заявнику повернуті не були.

З показань потерпілого встановлено, що останній з моменту початку повномасштабного вторгнення та збройної агресії Російської Федерації проти України, регулярно здійснює добровільні пожертвування у вигляді грошових коштів з метою допомоги Збройним Силам України. У тому числі здійснював грошові перекази на банківські рахунки вказані у Telegram-каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про що вперше 16.08.2023 розмістив допис в Telegram-чаті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Наступного дня, 17.08.2023 року в особистому листуванні у мобільному багатоплатформеному месенджері «Telegram», до заявника звернулася невстановлена особа, яка представилася власником вказаного Telegram-каналу та від імені останнього попросила про грошову допомогу. Також в ході листування невстановлена особа, яка представилася власником вказаного Telegram-каналу повідомила, що з потерпілим також зв`яжеться і адміністратор вказаного Telegram-каналу. З потерпілим у подальшому дійсно листувалася невідома особа з нік-неймом « ОСОБА_6 », що представилася адміністратором вищевказаного Telegram-каналу. У відповідь на що заявник погодився допомогти та у подальшому самостійно та добровільно, використовуючи належний йому мобільний телефон «Iphone 12 Pro» (Imei: НОМЕР_2 ; Imei2: НОМЕР_3 ), мобільний застосунок онлайн-банкінгу «UKRSIB online» з належної останньому банківської картки, емітованої АТ "УКРСИББАНК": НОМЕР_4 , двома банківськими операціями, 17.08.2023 року о 07год. 48хв. та 16год. 17хв. переказав грошові кошти у сумах 10000 гривень та 7000 гривень, відповідно, на банківську картку, яку невстановлена особа вказала йому в ході особистого листування у вказаному мобільному месенджері, а саме: НОМЕР_1 .

В подальшому потерпілий виявив розбіжності в нік-неймах власнику вказаного Telegram-каналу та офіційного Telegram-каналу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також адміністратору каналу. Відмінність у нік-неймі між реальним власником Telegram-каналу та фіктивним полягала у зайвому відступі. При цьому нік-нейм фіктивного адміністратора - « ОСОБА_6 » також відрізнявся від нік-нейму фактичного адміністратора « ОСОБА_7 ». Після чого потерпілий зв`язавшись з фактичним адміністратором у вказаному месенджері зрозумів, щомав справу з шахраями. В ході досудового розслідування також встановлено, що історії вищевказаних особистих листувань були видалені невстановленими особами.

Показання потерпілого підтверджуються долученими до протоколу допиту мультимедіа знімки екрану з належного останньому мобільного телефону з зображенням особистого листування у мобільному месенджері «Telegram» з вищевказаними невстановленими особами; протоколом огляду предмету від 30.08.2023 року, а саме належного потерпілому мобільного телефону «Iphone 12 Pro» (Imei: НОМЕР_2 ; Imei2: НОМЕР_3 ), а також долученими до протоколу допиту квитанції по належній потерпілому банківській картці емітованої АТ "УКРСИББАНК" НОМЕР_4 з інформацією про вищевказані банківські операції (Документ №: НОМЕР_5 ; Документ №: 146553081).

30.08.2023 року постановою дізнавача визнане в якості речових доказів, по кримінальному провадженню №0000240 від 25.08.2023 року, вказане майно, а саме грошові кошти в безготівковій формі в розмірі: 17000 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перераховані на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30).

У зв`язку з вищевикладеним, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти розміщені на банківському рахунку, який обслуговується карткою, на який потерпілий перерахував грошові кошти НОМЕР_1 , що емітована Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30), для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідство вважає, що ненакладення арешту та встановлення заборони розпоряджання вказаними грошовими коштами на банківському рахунку може призвести до їх відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться на банківському рахунку, який обслуговується карткою НОМЕР_1 , емітованою Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30), - є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, в даному випадку слідством вбачається доцільним прийняти заходи, направлені на запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищеозначеного об`єкту нерухомого майна шляхом накладення на нього арешту, оскільки він є речовим доказом.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, згідно з абз.1 ч.3 ст.171 КПК України для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом.

Водночас, відповідно до абз.1 ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також положеннями ч.10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

До того ж, за змістом ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Отже, з аналізу зазначених норм КПК України, при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя має встановити: 1) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна; 2) таке майно, відноситься до виду майна, на яке можна накладати арешт та перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати арешт; 3) таке майно відповідає ознакам речовим доказом; 4) за допомогою арешту можливо досягнути завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням; 5) наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження

З урахуванням вказаного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення дізнавача, слідчий суддя, встановлюючи наявність зазначених вище обставин, приходить до таких висновків.

Як зазначалося вище, арешт з метою збереження речового доказу може накладатися на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи.

Слідчим суддею встановлено, що майно - грошові кошти в розмірі 17000грн., відносно яких вирішується питання про їх арешт в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000240 від 25.08.2023 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження даних речових доказів.

Обмежень чи заборон щодо накладення на таке майно арешту слідчим суддею не встановлено. З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідне майно може бути арештоване з метою, вказаною у клопотанні.

Як зазначалося вище, арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З досліджених матеріалів долучених до клопотання, наявні достатні підстави вважати, що грошові кошти в сумі 17000грн., що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується карткою НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30), є грошовими коштами, одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

У зв`язку із наявністю ризику вчинення дій, спрямованих на приховування, перетворення грошових коштів, то необхідність арешту такого майна обґрунтовується запобіганням можливості здійснити їх приховування, знищення, перетворення.

Отже існує сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що грошові кошти отримані незаконним шляхом, з огляду на існування ризику щодо можливості приховування, знищення, перетворення грошових коштів та необхідність забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення Кримінального провадження як арешт грошових коштів відповідає принципу розумності, є співрозмірним завданням кримінального провадження у відповідності до положень ст.2 КПК України, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Що стосується вимоги клопотання щодо повного накладення арешту на банківський рахунок, то в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до постанови про визнання речей та/або документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів дізнання від 30 серпня 2023 року дізнавач визнав грошові кошти в розмірі 17000грн., які належать потерпілому та перераховані на відповідний банківський рахунок - речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Тобто статус речового доказу у даному кримінальному провадженні мають грошові кошти в сумі 17000грн., а ні як не банківський рахунок, який обслуговується банківською карткою.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Платіжна картка - це персоніфікований платіжний інструмент, що надає клієнту можливість здійснення безготівкових платежів за куплені товари чи надані послуги і при необхідності отримувати чи поповнювати готівковими коштами поточний картковий рахунок.

З огляду на відповідне визначення, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на банківський рахунок, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30).

Відтак, вищезазначена вимога клопотання є необґрунтованою, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню лише шляхом встановлення заборони видаткових операцій на грошові кошти в сумі 17000грн., що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30).

Відповідно до статті 174 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст.167, 169, 170-173, 237, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , винесене в рамках кримінального провадження №0000240 від 25.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони видаткових операцій на грошові кошти в сумі 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень, що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30).

Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів), що знаходяться на банківському рахунку який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК» (код банку (МФО) 339500 код за , юридична адреса: Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30).

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 05 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 15 вересня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1