Справа № 203/4227/23
Провадження № 1-кс/0203/3629/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 серпня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 14 липня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000959,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2023 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подав в порядку ст. 303 КПК України слідчому судді скаргу, що надійшла до суду 04 серпня 2023 року, у кримінальному провадженні № 0000959 в якій просив скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 14 липня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілими у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2022 року під № 0000959 за попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 367 КК України, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що вказаним кримінальним правопорушенням - службовою недбалістю слідчого ОСОБА_5 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000024, що полягає у тяганині, надмірній тривалості досудового розслідування, створенні штучних перешкод у збиранні доказів потерпілому, незалученні і недопиті в якості потерпілого, що спричинило порушення нормальних життєвих зв`язків, його, ОСОБА_3 , особи похилого віку (70 років), спричинило погіршення стану здоров`я, загострення ряду хвороб, розлади нервової системи, тобто заподіяно моральної шкоди, розмір якої необхідно встановлювати під час розслідування, а твердження слідчого про те, що таких обставин не встановлено безпідставне, оскільки він ніяких процесуальних дій, направлених на встановлення таких обставин не вчиняв, тому відмова у визнанні потерпілими незаконна і не відповідає вимогам ст. 55 КПК Україна.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 04 серпня 2023 року скарга передана слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 07 серпня 2023 року та призначена до розгляду.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, у поданій 09 серпня 2023 року заяві його представник - адвокат ОСОБА_6 клопотав про розгляд скарги у їх відсутності, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника та його представника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, про відкладення розгляду не клопотав, що згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги за його відсутності.

Перевіривши доводи скарги та дослідивши додані до них докази, вислухавши думку скаржника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Третім слідчим відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснювалося досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України з часу внесення відомостей 14 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000959 на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2023 року № 554/2827/22, провадження № 1-кс/554/4149/2022).

01 травня 2023 року ОСОБА_3 спільно з представником - адвокатом ОСОБА_6 подали слідчому клопотання про залучення його потерпілим та проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, допит в якості потерпілого, вилучення та витребування документів, інформації. Такі вимоги ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що він є не тільки заявником у цьому кримінальному провадженні, а і тим, що йому заподіяна моральна шкода бездіяльністю та службовою недбалістю слідчого Третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 , оскільки внаслідок таких дій досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України фактично не здійснюється тривалий час, а йому як потерпілому створюються перешкоди у збиранні доказів, у зв`язку з чим стан його здоров`я значно погіршився, з`явилися розлади нервової системи, тобто спричинило істотну шкоду здоров`ю.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 14 липня 2023 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, з тих підстав, що заявником не підтверджено доказами доводи про спричинення йому шкоди постановою слідчого.

Дійсно, кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 367 КК України передбачена за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Згідно пункту 3 примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 ЦПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині 2 статті 55 КПК України.

Таким чином, потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у свій постанові від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, (провадження № 13-66кс18), що є обов`язковими для застосування в силу ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, висновки про що викладені у постанові Верховного Суду у справі № 539/3185/17.

Так, в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 та його представник вказують на обставини вчинення кримінального правопорушення не взагалі, а конкретно відносно нього та обґрунтовує спричинену йому такими діяннями шкоду, зокрема, моральну, тоді як розмір такої шкоди або обставини її відсутності має встановлюватися під час досудового розслідування, проте слідчим не проведено жодної слідчої дії, спрямованої на встановлення цих обставин, обов`язковість доказування яких визначена п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, а тому висновки слідчого в оскаржуваній постанові про те, що у клопотанні не наведено доказів спричинення ОСОБА_3 , як заявнику будь-якої шкоди є передчасними.

Таким чином викладені обставини свідчать про недодержання слідчим вимог ст. 55 КПК України щодо підстав відмови, а так само вимог КПК щодо вмотивованості і обґрунтованості постанови, а тому така постанова підлягає скасуванню із зобов`язанням слідчого у відповідності до п.3 ч.2 ст. 307 КПК України повторно розглянути подану заяву про залучення потерпілою у кримінальному провадженні від 01 травня 2023 року.

Керуючись ст. ст. 206, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 14 липня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000959 - задовольнити .

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 14 липня 2023 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2023 року під № 0000959 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 01 травня 2023 року про визнання його потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1