Дата документу 26.05.2023
Справа № 334/4069/23
Провадження № 1-кп/334/548/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000230 від 13 травня 2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зірниця, Новомиколаївського району, Запорізької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 у липні 2022 року, не бажаючи проходити обов`язковий медичний огляд у медичній установі та обов`язкову здачу екзаменів для отримання права на керування транспортними засобами, достовірно знаючи про необхідність та порядок їх проходження, вирішив отримати завідомо підроблений офіційний документ з метою його подальшого використання, а саме водійське посвідчення НОМЕР_1 на власне ім`я - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, обвинувачений, 13 липня 2022 року, у ранковий час, більш точного часу не встановлено, за допомогою мережі Інтернет, на невстановленому досудовим розслідуванням сайті, знайшов оголошення про виготовлення документів за грошові кошти у розмірі 9278 гривень, та через VoIP - додаток для дзвінків і обміну повідомленнями «Viber», за допомогою текстового повідомлення, зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у якої замовив виготовлення завідомо підробленого водійського посвідчення на власне ім`я із внесеними неправдивими відомостями щодо його отримання, яке виготовлене за допомогою струменевого способу друку з використанням знакодрукуючого пристрою і не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

При цьому, обвинувачений посприяв невстановленій особі у підробленні вказаного офіційного документу, шляхом надання власних анкетних даних (надіслав особі фотозображення паспорту громадянина України, ідентифікаційного коду, виданих на його ім`я та власне фотозображення), тим самим вчинивши пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи з метою його використання обвинуваченим.

В подальшому, а саме 07 вересня 2022 року, обвинувачений отримав завідомо підроблене водійське посвідчення НОМЕР_1 , видане на своє ім`я, від кур`єра, який доставив його за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого незаконного використання.

Він же 07 вересня 2022 року, переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій і передбачаючи настання протиправних наслідків, діючи в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , видане 27 липня 2022 року ТСІД 8042 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

В подальшому, 12 травня 2023 року, приблизно о 23:06 годині, обвинувачений, керуючи автомобілем марки «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, буд. №19 під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, був виявлений екіпажем №151 Управління патрульної поліції Запорізької області у складі патрульних поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Далі, обвинувачений, усвідомлюючи завідомо неправдивий характер надаваних відомостей, діючи умисно, на законну вимогу, надав співробітникам Управління патрульної поліції Запорізької області, завідомо підроблене водійське посвідчення, НОМЕР_1 , видане 27 липня 2022 року ТСЦ 8042, яке не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які перебувають в офіційному обігу на території України.

Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 , у присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, не оспорював встановлені в результаті досудового розслідування обставини і надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Судом, у відповідності до ч.2 ст.381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України, що полягає у пособництві виготовлення завідомо підробленого документа та за ч.4 ст.358 КК України, яка полягає у використанні завідомо підробленого документа, та визнає його винним у вчиненні цих кримінальних проступках.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд, у відповідності до ст.66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 у відповідності до ст.67 КК України, судом встановлено не було.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимого на підставі ст.89 КК України, який провину свою визнав повністю, в скоєному розкаявся, суд приходить до висновку, про призначення покарання не в максимальних межах санкцій ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив злочини, передбачені різними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України, остаточне покарання йому підлягає призначенню за сукупністю злочинів, тобто за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_2 , та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

за ч.4 ст.358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_2 призначити у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_2 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_2 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

спец-пакет в якому знаходиться посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження - зберігати в матеріалах справи;

мобільний телефон «VIVO» 2015 у корпусі синього кольору, який по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом та відповідно до розписки передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 - залишити законному власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1