Провадження №1-кп/127/369/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

інших учасників судового процесу: представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною четвертою статті 187 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною четвертою статті 187 Кримінального кодексу України (далі КК).

На електронну адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного на паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що обшук, за результатами якого був вилучений паспорт, був проведений незаконно. Також зауважила, що арешт на паспорт громадянина України не може бути накладений в силу законодавчих приписів. Крім цього, сторона обвинувачення не довела, що паспорт громадянина України може містити відомості, які мають значення для кримінального провадження. Окрім цього, захисник посилалась на те, що за відсутності паспорту ОСОБА_5 не може укласти декларацію з лікарем з метою надання йому необхідної медичної допомоги.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Прокурор вважає, що правові підстави для скасування арешту відсутні. Зауважив, що арешт накладений у іншому кримінальному провадженні. Також зауважив, що обвинувачений може використовувати програмне забезпечення «Дія». Крім того, прокурор зауважив, що обвинувачений може здійснити спробу державного кордону за наявності паспорта громадянина України.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 вважає, що думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з матеріалами кримінального провадження 16.03.2019 у помешканні ОСОБА_7 був проведений обшук, за результатами якого був вилучений, зокрема, паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5

17.03.2019 старший слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 виніс постанову про визнання предметів речовими доказами. Зі змісту цієї постанови випливає, що паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 000136.

18.03.2019 слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області постановив ухвалу про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 16.03.2019, зокрема, і зазначений вище паспорт.

З наданих суду матеріалів випливає, що 16.03.2019 та 28.05.2019 були винесені постанови про виділення матеріалів кримінального провадження з кримінального провадження № 000136.

Саме тому твердження прокурора в частині того, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 був вилучений у межах іншого кримінального провадження суд вважає слушними. При цьому суд вважає слушними і твердження сторони захисту в частині того, що у подальшому паспорт громадянина України мав бути переданий разом з виділеними матеріалами кримінального провадження до кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Оцінюючи доводи сторін кримінального провадження щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Згідно з частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту частини другої статті 98 КПК випливає, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому частиною другою статті 99 КПК визначено, що до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані); 2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; 4) висновки ревізій та акти перевірок.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою статті 170 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для накладення арешту на майно, а саме збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до пункту 22 розділу І Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 за № 2503-XII (далі Положення), в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.

Згідно з пунктом 23 розділу І Положення забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Зі змісту пункту 24 розділу І Положення випливає, що зразки печаток, штампів і бланків документів, які застосовуються для виконання цього Положення, порядок зберігання паспортів громадян, які проходять військову службу, перебувають під вартою, відбувають покарання, а також порядок зберігання бланків паспортів та їх знищення встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 106 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 за № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі Порядок) забороняється вилучення у особи паспорта, крім випадків, передбачених законодавством, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Згідно з абзацом першим пункту 107 Порядку паспорт може бути вилучено (у тому числі тимчасово) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, а за кордоном - закордонної дипломатичної установи в разі його використання з метою вчинення злочину на території України чи за кордоном, підроблення, проведення службової перевірки щодо оформлення з порушеннями вимог законодавства або в інших випадках, передбачених законодавством.

Зі змісту абзацу другого пункту 107 Порядку випливає, що під час вилучення (у тому числі тимчасово) складається акт вилучення, а особі видається довідка про вилучення паспорта. Форма акта і довідки встановлюється МВС.

Суд враховує, що Наказом Міністерства внутрішніх справи України № 311 від 13.04.2018 «Про затвердження зразків документів, необхідних для вилучення, тимчасового вилучення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, та журналу їх обліку», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.2018 за № 531/31983 (далі Наказ) затверджені зразки документів, необхідних для вилучення, тимчасового вилучення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, та журналу їх обліку.

При цьому суд вважає за доцільне зауважити, що порядок застосування додатку «Дія», про який зазначив прокурор, регламентований Положенням про Єдиний державний вебпортал електронних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.122019 за № 1137 (далі Положення).

Відповідно до підпункту 11 пункту 5 Положення портал Дія виконує такі основні завдання, зокрема, формування засобами Порталу Дія електронних відображень інформації, що міститься в документах, які можуть пред`являтися (надаватися) особою через мобільний додаток Порталу Дія (Дія), та відображення іншої інформації про особу, що може бути отримана з національних електронних інформаційних ресурсів, інших інформаційно-комунікаційних систем, єдиних інформаційних систем та систем електронного документообігу.

Разом з тим, частиною першою статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закон № 5492-VI) визначено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України та документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

На підтвердження обґрунтованості вилучення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та подальшого накладення на нього арешту прокурор посилався на те, що паспорт був вилучений під час проведення обшуку в особи, матеріали відносно якої виділене в окреме провадження і яка обвинувачується у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину за попередньою змовою. Ця обставина, на переконання прокурора, свідчить про те, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 є речовим доказом у кримінальному провадженні. Разом з тим, як суд зазначив вище, чинне кримінально-процесуальне законодавство України встановлює критерії, за яких документ може бути визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. При цьому суд враховує, що надані суду матеріали не містять відомостей, що паспорт громадянина України є предметом будь-якого кримінально караного діяння. Тому твердження прокурора в цій частині суд оцінює критично. Крім того, як суд зазначив вище, чинні нормативно-правові акти надають можливість вилучення, зокрема, паспорта громадянина України за умови його використання як знаряддя злочину, однак таке вилучення має бути здійснене з дотриманням визначеної процедури. Надані суду матеріали не свідчать про дотримання такої процедури. Також вищу суд зазначив, що вилучення паспорта громадянина України має бути здійснене у разі поміщення відповідної особи під варту, однак у разі звільнення такої особи з-під варти паспорт громадянина України їй має бути повернутий. Окрім цього, з наведених вище нормативно-правових актів випливає, що документи в додатку «Дія» є лише цифровою версією їх оригіналів, а не альтернативою їм, відображають дані, які потрапляють до відповідних реєстрів при отриманні оригіналу документа.

З огляду на викладене суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про скасування арешту, накладеного на паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_5 , та повернення цього документа його держателю, має бути задоволене.

Керуючись статтями 174, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Арешт, накладений на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 16.12.2005, на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2019, скасувати.

Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МРВ УМВС України у Львівській області 16.12.2005, повернути ОСОБА_5 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: