Справа № 159/2239/23
Провадження № 1-кп/159/364/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 13.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Арсеновичі Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), за наступних обставин.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2008 року, ОСОБА_3 зобов`язано сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 200 (двісті) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04 лютого 2008 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 січня 2020 року, збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі вищевказаного рішення, та надалі зобов`язано стягувати з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку із досягненням старшої дитини повноліття - ОСОБА_5 , аліменти нараховуються по 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину.

Будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , в період часу з 01.05.2020 по 13.07.2022 року злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів, на час коли ОСОБА_5 була неповнолітньою.

Окрім цього, ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 в період часу з 01.05.2020 по 31.03.2023.

Так, ОСОБА_3 у вказані періоди часу будучи працездатним, не маючи жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги державного виконавця Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ (м. Львів) про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.01.2020, порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центр зайнятості 3 приводу працевлаштування не звертався, офіційно не працевлаштовувався, у встановленому законом порядку інвалідом не визнаний, аліменти не виплачував, внаслідок чого за вказаний вище період утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 у розмірі 32 238 гривень (тридцять дві тисячі двісті тридцять вісім) та ОСОБА_6 у розмірі 45 339,35 гривень (сорок п`ять тисяч триста тридцять дев`ять гривень тридцять п`ять копійок), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Загальна сума заборгованості за весь період ухилення від сплати аліментів, згідно довідки - розрахунку Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ (м. Львів) станом на 31.03.2023 становить 84 529, 07 гривень (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять дев`ять гривень сім копійок).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 01 травня 2023 року з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З заяви потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що остання повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1ст. 164 КК України, а саме як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів)

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 164 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії проступку, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, з 15.09.2014 перебуває під наглядом нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд, вважає необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 призначити покарання в межах встановлених санкцією ч.1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371,373-374,376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий:ОСОБА_1