Номер провадження №1-кс/932/2964/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому заявник просить скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 10.07.2019 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002847. Про закриття кримінального провадження заявнику стало відомо у січні 2023 року. 28 липня 2023 року суд ухвалив рішення у справі №200/19520/18 відмовивши у позові та визнавши заявника добросовісним набувачем вищезгаданої арештованої квартири. Оскільки провадження закрито тому мету на обмеження реалізації права власності на нерухоме майно вичерпано у повному обсязі.

У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року накладено арешт на вищезазначене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, в рамках кримінального провадження №0002847від 13.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

10.07.2019 винесено постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002847від 13.11.2018 на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення).

Право власності підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У зв`язку із вище викладеним слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 17 грудня 2018 року в межах кримінального провадження №0002847від 13.11.2018 у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1