КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/8522/23 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4095/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «МІШЕМ» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2023 року, -

за участю:

третьої особи

(бенефіціарного власника ТОВ «МІШЕМ») ОСОБА_7

представника ТОВ «МІШЕМ» - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000218 від 19.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000218 від 19.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, арешт на речі, вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1., а саме на:

- екскаватор оранжевого кольору марки «JCB» модель «3CX», на якому наявний надпис JCB3СХ4ТLM2998630, який вилучено та опечатано;

- ключ до екскаватора вилучено та поміщено до паперового конверту білого кольору.

Арешт полягає у забороні розпорядження та користування вилученим майном.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «МІШЕМ» - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000218 від 19.01.2023 року.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді прийнята з грубим порушенням вимог КПК України, прийнята без дослідження, всіх обставин справи та порушує законні права особи на вільне володіння майном.

Апелянт вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що в період часу з 12 год. 40 хв. по 12 год. 55 хв. 05.06.2023 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, прокурором не було надано, а слідчим суддею не було досліджено доказів того, що саме 05.06.2023 року органом досудового розслідування було проведено огляд місця події. Не надано та не досліджено під час судового засідання самого Протоколу огляду місця події від 05.06.2023 року та опису вилученого майна.

В ухвалі зазначено, що дане майно (екскаватор та ключ до екскаватора) було вилучено та опечатано 05.06.2023 року, а вже в протоколі обшуку зазначається, що майно (екскаватор) було вилучено 14.06.2023 року. Дані обставини ставлять під сумнів законність вилучення даного майна.

Також апелянт зазначає, що з ухвали не вбачається, що слідчим суддею було досліджено хоча б якісь докази, не було перевірено законності проведення огляду місця події та дотримання органом досудового розслідування вимог ч. 2 ст. 237 КПК України. Прокурором не було надано, а слідчим суддею не було досліджено самої ухвали слідчого судді, на підставі якої було нібито вилучене вищевказане майно 05.06.2023 року. Не зрозуміло, які саме докази були оцінені слідчим суддею, за допомогою яких можна би було встановити, що екскаватор був знаряддям злочину або використовувався під час вчинення злочину.

Крім того слідчим суддею було порушено вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України та не викликано власника майна в судове засідання, з оскаржуваної ухвали не вбачається того, що не виклик у судове засідання власника майна, є необхідним.

Апелянт також звертає увагу на те, що повідомлення про вчинення нібито кримінального правопорушення надійшло 18 січня 2023 року, а саме незаконне вилучення майна (екскаватора) відбулося аж у червні 2023 року. Відповідно даний екскаватор перебував на земельній ділянці понад п`яти місяців і жодного йогопошкодження, приховування, псування, знищення, перетворення - не відбулося. Відповідно, прокурором не наведено жодних ризиків того, що дане майно може бути знищене/приховане тощо.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, з урахуванням також думки представника ТОВ «МІШЕМ» - адвоката ОСОБА_6 , який не заперечував щодо проведення апеляційного розгляду у відсутність прокурора.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника ТОВ «МІШЕМ» - адвоката ОСОБА_6 та бенефіціарного власника ТОВ «МІШЕМ» ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, з наведених в ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ТОВ «МІШЕМ» - адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, що у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000218 від 19.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.01.2023 року до ЧЧ відділення поліції № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення по лінії "102" від державного інспектора з охорони навколишнього середовища ОСОБА_9 , про те, що на території Білогородської ТГ за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Радісна, 1, на земельній ділянці яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0126 виявлено котловану яму, яка використовується для захоронення відходів. (ЄО № 356 від 18.01.2023 року).

Так, в період часу з 12 год. 40 хв. по 12 год. 55 хв. 05.06.2023 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1. В ході огляду виявлено екскаватор оранжевого кольору марки «JCB» модель «3CX», на якому наявний надпис JCB3СХ4ТLM2998630. Крім того на екскаваторі наявний ковш для проведення будівельних робіт, а також на передній лівій арці наявний ключ до екскаватора. Екскаватор марки «JCB» модель «3CX», на якому наявний надпис JCB3СХ4ТLM2998630 вилучено та опечатано та ключ до екскаватора вилучено та поміщено до паперового конверту білого кольору.

Оглядом встановлено, що вказаний екскаватор марки «JCB» модель «3CX», на якому наявний надпис НОМЕР_1 використовувався під час вчинення злочину, а саме за його допомогою здійснювались дії по захороненню відходів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію машини, Екскаватор-навантажувач марки JCB 3СХ SITEMASTER, належить ТОВ «МІШЕМ».

Постановою прокурора від 06.06.2023 вказаний екскаватор марки «JCB» модель «3CX», на якому наявний надпис JCB3СХ 4ТLM2998630 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

07.06.2023 прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000218 від 19.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, а саме:

- екскаватор оранжевого кольору марки «JCB» модель «3CX», на якому наявний надпис JCB3СХ4ТLM2998630, який вилучено та опечатано;

- ключ до екскаватора вилучено та поміщено до паперового конверту білого кольору, які було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Необхідність накладення арешту на екскаватор марки «JCB» модель «3CX», на якому наявний надпис JCB3СХ4ТLM2998630 викликана тим, що вказане майно може в подальшому використовуватись для вчинення кримінального правопорушення, а також тим, що в ході досудового розслідування необхідно провести експертизу з метою встановлення використання вказаного майна під час вчинення кримінального правопорушення, а саме необхідно відібрати зразки з ковша та інших агрегатів для їх порівняння зі зразками ґрунту та відходів, які наявні на місці вчинення правопорушення та подальшого доведення об`єктивної сторони злочину.

В зв`язку із вищевикладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, яке є предметом злочину (кримінального правопорушення), знаряддям його вчинення та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

13.06.2023 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000218 від 19.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, арешт на речі, вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1., а саме на:

- екскаватор оранжевого кольору марки «JCB» модель «3CX», на якому наявний надпис JCB3СХ4ТLM2998630, який вилучено та опечатано;

- ключ до екскаватора вилучено та поміщено до паперового конверту білого кольору.

Арешт полягає у забороні розпорядження та користування вилученим майном.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права юридичної особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні № 0000218 від 19.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, з урахуванням обставин викладених у клопотанні. При цьому постановою від 06.06.2023 року, вище зазначене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Твердження апелянта про те, щослідчим суддею не було досліджено доказів того, що саме 05.06.2023 року органом досудового розслідування було проведено огляд місця події, оскільки не надано та не досліджено під час судового засідання самого протоколу огляду місця події від 05.06.2023 року, спростовуються матеріалами справи, в яких наявний протокол огляду місця події від 05.06.2023 /а.с. 15-17/.

Також не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали твердження апелянта, що слідчим суддею було порушено вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, а саме, не викликано власника майна в судове засідання. Дана обставина дає право власнику майна звернутися до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини, в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 170-173 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2023 року, - залишити без зміни,а апеляційну скаргу представника ТОВ «МІШЕМ» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4