Справа № 675/725/23
Провадження № 1-кп/675/87/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2023 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000166, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Васьківці Ізяславського району Хмельницької області, українки, громадянки України, освіта повна середня, не працюючої, такої, що перебуває у незареєстрованому шлюбі, на утриманні троє малолітніх дітей та одна неповнолітня дитина, жительки АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судиму,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

З 2018 року по теперішній час ОСОБА_6 проживає у незареєстрованомушлюбі з ОСОБА_7 , у якому вона народила від останнього одну дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, від попереднього шлюбу ОСОБА_6 має трьох дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 № 250 (далі - Порядок), державна соціальна допомога не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи.

Згідно положень частини 4 статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.

Однак ОСОБА_6 , проживаючи спільно із ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, маючи та ведучи спільне господарство, будучи обізнаною з вимогами вказаного вище законодавства, вирішила шахрайським способом заволодіти коштами державного бюджету у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям.

У подальшому, 12 лютого 2020 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Ізяславської РДА Хмельницької області, яке розташоване по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом обману, умисно, власноручно заповнила заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в тому числі державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме допомоги на дітей одиноким матерям.

Окрім власноручно написаної заяви, 12 лютого 2020 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 також власноручно заповнила «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги», у якій факт спільного проживання з ОСОБА_7 умисно приховала, не вказавши його у розділі «Члени сім`ї або зареєстровані у житловому приміщенні/будинку особи, члени сім`ї, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти)».

Як наслідок, Управлінням соціального захисту населення Ізяславської РДА Хмельницької області 01 березня 2020 року ОСОБА_6 призначено державну допомогу на дітей одинокій матері.

Усього на підставі поданих ОСОБА_6 заяви та декларації за вказаних вище обставин, управлінням соціального захисту населення Ізяславської РДА обвинуваченій нараховано та виплачено з державного бюджету допомогу на дітей одинокій матері щомісячно в період часу з 01 лютого 2020 року по 31 липня 2020 року в загальній сумі 25775 гривень 60 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Окрім того, ОСОБА_6 , переконавшись, що її протиправні дії працівниками Управління соціального захисту населення Шепетівської РДА Хмельницької області не викрито, вирішила повторно заволодіти коштами державного бюджету, чим вчинила нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

З 2018 року по теперішній час ОСОБА_6 проживає у незареєстрованомушлюбі з ОСОБА_7 , у якому вона народила від останнього одну дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, від попереднього шлюбу ОСОБА_6 має трьох дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до Порядку, державна соціальна допомога не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи.

Згідно положень частини 4 статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.

Однак, ОСОБА_6 , проживаючи спільно із ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, маючи та ведучи спільне господарство, будучи обізнаною з вимогами вказаного вище законодавства, вирішила шахрайським способом заволодіти коштами державного бюджету у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям.

У подальшому, 16 листопада 2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні відділу № 2 Управління соціального захисту населення Шепетівської РДА Хмельницької області, яке розташоване по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом обману, умисно, власноручно заповнила заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в тому числі державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме допомоги на дітей одиноким матерям.

Окрім власноручно написаної заяви, 16 листопада 2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 також власноручно заповнила «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги», у якій факт спільного проживання з ОСОБА_7 умисно приховала, не вказавши його у розділі «Члени сім`ї або зареєстровані у житловому приміщенні/будинку особи, члени сім`ї, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти)».

Як наслідок, Управлінням соціального захисту населення Шепетівської РДА Хмельницької області, 08 грудня 2021 року ОСОБА_6 призначено державну допомогу на дітей одинокій матері.

Усього на підставі поданих ОСОБА_6 заяви та декларації за вказаних вище обставин відділом № 2 управління соціального захисту населення Шепетівської РДА обвинуваченій нараховано та виплачено з державного бюджету допомогу на дітей одинокій матері щомісячно в період часу з 01 листопада 2021 року по 31 грудня 2022 року включно в загальній сумі 127274 гривні 60 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у шахрайстві, вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

28 квітня 2023 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_6 з участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_6 беззастережно, повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй діянь.

Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_6 : за ч. 1 ст. 190 КК України 200 годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 190 КК України 1 (один) рік позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, термін якого визначить суд. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З`ясувавши у обвинуваченої, що вона цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на її користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, оскільки ОСОБА_6 характер обвинувачення є зрозумілим, свою вину вона визнала повністю, її дії за ст. ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, дані кримінальні правопорушення являються нетяжкими злочинами.

Умови укладеної між сторонами кримінального провадження угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченою зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Представник потерпілого надала прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою ОСОБА_6 згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, форму вини, тяжкість спричинених злочинами наслідків, конкретних обставин справи, думку представника потерпілого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, наявні підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме меті покарання.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_6 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Суд приймає до уваги, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_6 покладені на неї процесуальні обов`язки виконувала, спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню не робила, інше кримінальне правопорушення не вчинила, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, прокурор з клопотанням про обрання обвинуваченій запобіжного заходу до суду не звертався, а тому суд вважає, що доцільно не обирати ОСОБА_6 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. Прокурор у судовому засіданні повідомив, що речові докази залишаються у матеріалах кримінального провадження, тому відсутня потреба вирішувати їх долю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 із захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши їй покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України 200 годин громадських робіт;

-за ч. 2 ст. 190 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1