справа № 208/7846/23
№ провадження 1-кс/208/1764/23
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001237 від 25.08.2023 за ч. 4 ст. 186 КК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Ровеньки Луганської області, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого охоронцем ТОВ «Секретна служба» м Дніпро, холостого, дітей не має, має на утриманні особу похилого віку - бабусю ОСОБА_7 , 1941 року народження, яка має 3-ю групу інвалідності, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0001237 від 25.08.2023 за ч. 4 ст. 186 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів. На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001237 від 25.08.2023 року за ч. 4 ст. 186 КК України за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

24.08.2023 року приблизно о 20:45 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 перебував біля буд. №38 по вул. Звенигородська у м. Кам`янське Дніпропетровської області разом із раніше незнайомою йому ОСОБА_8 , у якої при собі був мобільний телефон та жовтий поліетиленовий пакет з господарчими товарами. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону та пакету з господарчими товарами, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час в означеному місці, діючи з корисливих мотивів та корисливої мети, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, наніс один удар правою рукою в обличчя потерпілої ОСОБА_8 , від чого остання втратила рівновагу, випустила з рук пакет, в якому знаходилося її майно та впала на землю. Таким чином, ОСОБА_4 застосував до ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця та ран на обличчі, синця та садна на лівій нижній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , яка знаходилася у положенні лежачи на землі та не могла чинити супротив, та відкрито викрав належні останній мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 Rrо» Tropical Green, модель: M2003J6B26, 6 GB RAM 128 GB ROM imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 4095 гривень разом із sim-карткою мобільного оператору ПрАТ «ВФ УКРАЇНА» з абонентським номером « НОМЕР_3 » (майнової цінності не становить), microSD «ICONIX» об`ємом 32GB, вартістю 125 гривень та чохлом «GETMAN Ease logo» (ринкову вартість визначити неможливо), та поліетиленовий пакет «АВРОРА Мультимаркет» (ринкову вартість визначити неможливо), в якому знаходилися: густий гель «Domestos» об`ємом 1 л. із штрих-кодом: 891, вартістю 101 гривня; пакети для сміття у кількості 15 штук, об`ємом 35 л. із штрих-кодом: 313, вартістю 8 гривень; чоловічі шкарпетки «Marca» у кількості 2 пар, вартістю 44 гривні та пенал рожевого кольору (ринкову вартість визначити неможливо), в якому містилися банківські картки, емітовані АТ «ПРИВАТБАНК» у кількості 2 штук з № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 та АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з НОМЕР_6, ключ жовтого кольору (майнової цінності не становить); 2 (дві) банкноти номіналом 20 гривень із серією: ЕБ2980706, ЕБ4632788 та 2 (дві) банкноти номіналом 100 гривень із серією: УУ5576184, УЦ3371954.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном. Таким чином, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 4613 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України. На теперешній час орган досудового розслідування вбачає наявність ризиків, що існують. Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись:

1.Переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України):

Підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків (офіційно зареєстрованого шлюбу, офіційного працевлаштування, дітей на утриманні, тощо), крім цього останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. При цьому у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні даного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років,а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене діяння та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення, вказує на те, що підозрюваний може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органу досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, що може виразитися у вигляді втечі. Вказане свідчить, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - не встановлено.

2.Вчините інше кримінальне правопорушення майнової спрямованості (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України):

Підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та заробітку, не має достатнього законного джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя останнього, не має міцних сталих соціальних зв`язків, що вказує на те, що він й у подальшому буде вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості з корисливих мотивів. Отже, може продовжувати свою протиправну діяльність. Орган досудового розслідування вважає, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, становить небезпеку для здоров`я та майна суспільства. Отже існує достатньо підстав вважати, що перебуваючи поза межами місця позбавлення волі останній може вчинити інші корисливі злочини.

3.Незаконно впливати на свідків та потерпілого (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України):

Перебування підозрюваного ОСОБА_4 поза межами установ, що утримують осіб під вартою, створює загрозу здійснення впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Враховуючи те, що підозрюваний, перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, може негативно впливати на психологічний та моральний стан потерпілої, свідків, безперешкодно спровокувати та викликати у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, шляхом вмовлення, тиску, погроз, залякувань, викликання жалю до себе, або будь-яким іншим способом.Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також виду і розміру завданої шкоди тощо. Крім того, відповідно до ст. 23 КПК України - суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Вважаю, що ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу на потерпілу, свідків, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати показання в вигідному для нього аспекті є реальним. Окрім того, в ході проведення допиту потерпілої та свідків, останні висловлювали занепокоєння за своє життя та здоров`я. На момент вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний вже застосував насильство по відношенню потерпілої.

Згідно до позиції слідчого, підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (вина підозрюваного повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме показаннями потерпілого, свідків, протоколом огляду предмета, речовими доказами, висновками експертів), а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Та що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням якого прокурор зазначила, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілої, свідків, та іншими доказами за їх сукупності. Також враховуючи характеризуючі данні на особу підозрюваного, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. А тому заявлений запобіжний захід є єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, та нівелює заявлені ризики, які є актуальними.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що з потерпілою він познайомився у день події, який був днем його народження. Він запропонував потерпілій та її сину розділити з ним святкування його дня народження та поспілкуватися, але під час цього потерпіла висловлювалася нецензурною лайкою та словами, які викликали в нього раптово гнів, та він дійсно її ударив. Проте не знає навіщо, взяв пакет який знаходився біля них та пішов додому. Все це майно потерпілої він віддав. Взагалі не розуміє що сталося, і чому він так відреагував. Він ніколи не притягався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності. Також він має намір відшкодувати шкоду потерпілій. Він проживає із своєю бабусею ОСОБА_7 , 1941 року народження, яка має інвалідність 3-ої групи. Бабуся його виховала з дитинства, бо його мати померла, а його батько вже багато років тому пішов від них, і зв`язку із ним він не має. У бабусі є лише він, інших родичів не мають. У травні 2023 року придбали квартиру у м. Кам`янське, переїхав із міста Дніпра, де і проживають разом із бабусею. Тому він має постійне місце проживання у квартирі, яка є його власністю. Також з 01.09.2023 року він на підставі трудового договору працевлаштувався у ТОВ «Секретна служба» м. Дніпро, на посаду охоронця. Він має роботу за графіком по сутках. На підставі зазначеного, просив врахувати своє каяття у скоєному, та не можливість будь-яким чином пояснити як це все сталося. Що на його утриманні знаходиться його бабуся, яка є особою похилого віку, і має інвалідність 3-ої групи, інших родичів окрім нього не має. Також що в нього є офіційний дохід, та місце роботи. Що він ніколи не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. На всі виклики до слідчого та прокурора прибував, мети ухилитися від органу досудового розслідування чи суду не має. Також він не має наміру ні чинити тиск, ні скоювати інші злочини. Просить обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що дозволить йому працювати та піклуватися про бабусю, відшкодувати шкоду потерпілій.

Захисник зазначила, що саме по собі тяжкість кримінального правопорушення в якому тільки підозрюється її підзахисний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не створює обґрунтованості заявлених ризиків, які нічим не підтверджені. Заявляючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні прокурором, ні слідчим, не враховано, що ОСОБА_4 як особа який раніше не судимий, познайомився із потерпілою в день події, не обізнаний ні про її місцезнаходження, ні про місцезнаходження свідків. Щодо тиску на таких осіб, то це жодним чином не підтверджено. Крім того, підозрюваний проживає з особою похилого віку, та за станом здоров`я є особою що має інвалідність, та потребує стороннього догляду. Жодним чином не підтверджено, що підозрюваний має негативну характеристику, або схильний до скоєння злочинів. Навпаки ОСОБА_4 є власником житла, в якому проживає з бабусею, інших родичів окрім неї не має, також має офіційне місце роботи. Також ОСОБА_4 на всі виклики органу досудового розслідування прибував і жодним чином не ухилився від таких викликів. А тому, охоплюючи у сукупності як характеризуючи данні на особу підозрюваного, та його процесуальну поведінку, відсутні підстави для обрання самого найтяжчого запобіжного заходу до раніше не засудженої особи, враховуючи належну його процесуальну поведінку, сприянню встановлення істини у справі, і прагнення до відшкодування шкоди потерпілій у повному обсязі. На підставі чого, вважає що саме особисте зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Водночас, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 08.09.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 , ґрунтується на доказах зібраних під час досудового розслідування.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: витяг з ЄРДР яким зареєстроване кримінальне провадження, заявою-повідомленням про скоєний злочин, покази потерпілої особи, покази свідків події, протоколами впізнання особи, висновками судово-медичної експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження за їх сукупністю.

Таким чином, підтверджено факт заподіяння потерпілій ОСОБА_8 станом на час події яка мала місце 24.08.2023 року легких тілесних ушкоджень.

Все майно, яким заволодів ОСОБА_4 під час зазначеної події, повернуто та видано підозрюваним представникам органу досудового розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1 , п.3 , п.5 ч.1 ст.177 КК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не може мати під собою підґрунтя, так як підозрюваний має офіційне місце роботи, постійне місце проживання, та особу похилого віку яка має групу інвалідності на своєму утриманні, та інших родичів окрім неї не має, що фактично пов`язує його з зазначеною особою. Також на всі виклики до слідчого та прокурора як заявлено стороною захисту підозрюваний ОСОБА_4 прибував, і жодного разу від таких викликів не ухилився.

Наведені вище обставини, та відсутність жодного ухилення підозрюваного від прибуття на виклик прокурора, слідчого, до слідчого судді, не підтверджує заявлений ризик «переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, та долучення заяв останніх до матеріалів клопотання, то слідчим суддею враховується заявлені данні, проте, також враховується і відсутність жодного повідомлення з боку потерпілої чи свідків події, що ОСОБА_4 був з ними до 24.08.2023 року знайомий, та знає їх місце знаходження, або після події вчиняв дії з намаганням спілкування з останніми чи прояву до них впливу.

Також, слідчому судді не надано матеріалів які б свідчили, що ОСОБА_4 за станом здоров`я потребує певного контролю, з метою утримання його від будь-яких протиправних активних дій, також не підтверджено що останній має негативну характеристику за місцем мешкання, тощо, у своїй сукупності і не підтверджує, як і не спростовує заявлений ризик.

Крім того, допит потерпілої і свідків на стадії судового розгляду, сприймається безпосередньо судом під час допиту таких осіб судом.

Зазначене узгоджується і статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

З приводу ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, будь-яких підтверджень наявності антисоціальної або антигромадської поведінки підозрюваного ОСОБА_4 жодним доказом не доведено.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст.186 КК України;

- пред`явлення йому підозри у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні яких, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

- характеризуючи данні на особу підозрюваного, який має постійне місце роботи та проживання, сім`ю у склад якої входить особа похилого віку, яка також має 3-ю групу інвалідності, та інших родичів не має; відсутність негативної характеристики підозрюваного; відсутність фактів притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності останнього.

Підозрюваний не відмовляється від відшкодування шкоди потерпілій особі.

Крім того, посилання слідчого за змістом клопотання про те, що ОСОБА_4 проживає із своєю бабусею яка опитана слідчим як свідок, що може негативно вплинути на доказовість винуватості останнього, жодним чином не підтверджено, а згідно до підозри та матеріалів долучених до клопотання відображено, що остання не була свідком події, в якій підозрюється ОСОБА_4 , а свідчить про факт спільного проживання із підозрюваним, і те що до їх квартири приходили співробітники поліції, з якими ОСОБА_9 відлучався з дому, що також не оспорюється ОСОБА_4 ..

Таким чином, на підставі вище зазначеного, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, який раніше не судимий, має офіційне місце роботи, постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться бабуся похилого віку, яка має 3-ю групу інвалідності, як інших родичів окрім нього не має.

Згідно до санкції ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення полі від 7 до 10 років, тобто реальне покарання.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження.

Також слідчим суддею враховується розуміння підозрюваним наслідків вчинення кримінального правопорушення, в умовах воєнного стану.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то враховуючи вище зазначені встановленні фактичні данні, слідчий суддя приходить до висновку щодо відсутності на стадії досудового розслідування, застосовувати д підозрюваного ОСОБА_4 найтягшого запобіжного заходу.

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем фактичного його проживання, яке є власністю підозрюваного, за виключенням часу необхідного на роботу та дорогу до неї і до дому, та права з метою забезпечення безпеки свого життя, у разі повітряної тривоги перебувати у захищеному місці та часу для цього.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на час дії запобіжного заходу, окрім часу пов`язаного з роботою та часу необхідного для прибуття до місця роботи, так і часу для повернення додому з роботи;

- прибувати до слідчого - старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватися із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду (окрім бабусі ОСОБА_7 , 1941 року народження).

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 08.09.2023 року.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді діє 60 (шістдесят) днів до 05 листопада 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає апеляційному оскарженню протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено і оголошено в приміщенні суду протягом п`яти днів з моменту оголошення вступної та резолютивної частини ухвали.

Повний текст проголошено 11.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1