Провадження №1-кп/512/32/23
"05" липня 2023 р. смт Саврань
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2023 за № 0000147, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста

Ромни, Сумської області, українця, особи без громадянства, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не являється, раніше неодноразово судимого: 12.06.2001 Сумським обласним судом за п «А» статті 93, частиною 2 статті 142, статтею 42 КК України, до 9 років та 6 місяців позбавлення волі, 25.11.2010 Роменським міськрайонним судом Сумської області за частиною 2 статті 185 КК України, до 1 року позбавлення волі, 30.05.2012 Роменським міськрайонним судом Сумської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70 КК України, до 3 років позбавлення волі, 26.06.2012 Роменським міськрайонним судом Сумської області за частиною 3 статті 357, частиною 1 статті 358, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 186, частиною 4 статті 358, частиною 4 статті 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, останній раз 19.02.2016 Роменським міськрайонним судом Сумської області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 70, статтею 71 КК України, у вигляді позбавлення волі на 5 років 9 місяців, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим останній раз 19.02.2016 Роменським міськрайонним судом Сумської області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 70 КК України, строком на 5 років та 6 місяців та на підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків частко приєднано до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.06.2012 у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців, звільнений по закінченню терміну відбування покарання 18.06.2021 року.

В період часу з 22 години 00 хвилин 11.04.2023 по 02 годину 00 хвилин 12.04.2023 (точного часу в ході судового розгляду не встановлено) у період воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022 (затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ), №259/2022 від 18.04.2022 (затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), №341-/2022 від 17.05.2022 (затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ), №573/2022 від 12.08.2022 (затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ), №757/2022 від 07.11.2022 (затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ), №58/2023 від 06.02.2023 (затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ), в смт. Саврань Подільського району Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку домогосподарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване по АДРЕСА_3 достовірно знаючи, що ОСОБА_6 проживає за зазначеною адресою і побачивши, що остання відпочиває на ліжку, а біля неї її мобільний телефон у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

В цей же день без перерви в часі, достовірно знаючи про те, що власниця домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , відпочиває, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що його дії є непомітними для власниці чи сторонніх осіб, перебуваючи в одній із кімнат будинку, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з кімнати житлового будинку здійснив крадіжку мобільного телефону, марки «ZTE BLADE A31 PLUS 1/32 GB Gray» сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1782,50 гривень з чохлом-накладкою прозорого кольору вартістю 50 гривень, тим самим спричинив загальний збиток потерпілій ОСОБА_6 в сумі 1832,50 гривень. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_4 29.05.2023.

01.06.2023 слідчим суддею Любашівського районного суду Одеської області обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з визначенням 60 денного терміну дії обов`язків, тобто до 28.07.2023 включно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, визнав повністю. Пояснив, що обставини викладені у його обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування, ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, розкаюється у вчиненому.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 пояснив, що обставини викладені у обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування визнані його підзахисним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу чи погроз.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, про дату й час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, надала через канцелярію суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, будь-яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має та просила ОСОБА_4 суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, але звільнити від покарання з випробувальним строком на 3 роки відповідно до положень статей 75, 76 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленому йому обвинуваченні, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, на підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в іншим спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують обвинуваченого та підтверджують витрати на проведення судової товарознавчої експертизи.

Отже, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Підстав, у відповідності до частини 3 статті 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає.

При призначенні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує наступне:

- відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття, відшкодування збитків);

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу частини 5 статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів;

- особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливий мотив, мета - збагачення), спосіб (проникнення до житлового будинку), стадію вчинення (закінчене кримінальне правопорушення), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання матеріальної шкоди потерпілій);

- поведінку обвинуваченого після вчинення злочинних дій, яка була активною, зокрема, обвинувачений сприяв слідству у встановленні обставин справи, повністю добровільно відшкодував завдані збитки, що підтверджується розпискою наданою захисником обвинуваченого в судовому засіданні;

- особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, останній раз 19.02.2016 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 70, статтею 71КК України, у вигляді позбавлення волі на 5 років 9 місяців, визнав свою вину; щиро розкаявся; добровільно відшкодував завдані збитки; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Савранської селищної ради Одеської області № 487 від 23.05.2023 останній компрометуючими матеріалами на ОСОБА_4 не володіє; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП "Савранської лікарні" та КНП Сумської обласної ради "Обласної клінічної спеціалізованої лікарні" не перебуває; згідно досудової доповіді Подільського районного сектору № 5 філії ДУ "Центру пробації" в Одеській області ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як дуже високий.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд відносить щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі статтею 66 КК України, є, зокрема, щире каяття.

Крім того, ОСОБА_4 , згідно з його показаннями та думкою захисника обвинуваченого у судовому засіданні, учинив злочин, через відчай та збіг тяжких обставин. Слід зауважити, що прокурор не оспорював наявність цих обставин.

Оцінюючи наявність такої обставини як - збіг тяжких життєвих, сімейних та інших обставин, суд ураховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22.12.2020 у справі № 552/517/19 (№ в ЄДРСР 93795153), зокрема, що за змістом пункту 5 частини 1 статті 66 КК України учинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих життєвих обставин, це поєднання істотних для особи чинників фізичного, матеріального чи морального характеру, що негативно впливають на основні сфери її життя (особисте або сімейне життя, професійна діяльність, освіта, тощо). До них можуть бути віднесені тяжка хвороба, безробіття, смерть близької особи, дія наслідків стихійного лиха та ін. Тобто обставини, які зумовлюють у винного стан підвищеної нервозності, страху, переживання тощо, що визначило вчинення ним кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що поняття збігу тяжких обставин є оціночним, і звісно відноситься до компетенції (дискреції) саме суду.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема, за тотожні умисні корисливі злочини. З цих підстав суд не може визнати обставиною, що пом`якшує покарання, наведені захисником обвинуваченим обставини як учинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих життєвих обставин. Але ці відомості суд у цілому може урахувати при оцінці особистості обвинуваченого ОСОБА_4 при вирішені питання призначення покарання.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 67 КК України суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, про що було зазначено у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та що не заперечувалось самим обвинуваченим, зокрема, в його показаннях.

Крім того, така обставина, як рецидив злочинів, що зазначена в обвинувальному акті, в силу частини 4 статті 67 КК не може бути врахована судом, оскільки вона впливає на кваліфікацію вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що в даному випадку рецидив одночасно виступає і ознакою повторності.

Водночас, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по вказаному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу частини 5 статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий останній раз 19.02.2016 Роменським міськрайонним судом Сумської області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 70, статтею 71 КК України, у вигляді позбавлення волі на 5 років 9 місяців, приймаючи до уваги заяву потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якої остання не має будь-яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого та просила обвинуваченого суворо не карати, повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини 4 статті 185 КК України у виді п`яти (5) років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 1, 3 статті 76 цього Кодексу, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування статті 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

У даному кримінальному провадженні на обвинуваченого ОСОБА_4 в межах раніше обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покладені наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі смт. Саврань Подільського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, засобів зв`язку;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 .

Оскільки суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 , а також необхідності призначення покарання, наведені обов`язки слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 11 травня 2023 року на тимчасове вилучене майно - скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 18.05.2023 № СЕ-19/116-23/8150-ТВ у сумі 1 195 грн 00 коп., відповідно до частини 2 статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Матеріальна шкода по кримінальному провадженню складає 1832,50 гривень, яка в ході досудового розслідування - відшкодована обвинуваченим в добровільному порядку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтею 50, пунктами 1, 2, частини 1 статті 66, пунктом 13 частини 1 статті 67, частиною 4 статті 185 КК України, частиною 3 статті 349, статтею 368, частиною 1 статті 369, статтями 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ромни, Сумської області, українця, особи без громадянства, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, особи без громадянства, з середньо освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого останній раз 19.02.2016 Роменським міськрайонним судом Сумської області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 70, статтею 71 КК України, у вигляді позбавлення волі на 5 років 9 місяців - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять (5) років.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три (3) роки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покладені на обвинуваченого ОСОБА_4 в межах раніше обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі смт. Саврань Подільського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, засобів зв`язку;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 - залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 11 травня 2023 року на тимчасово вилучене майно - скасувати.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки "ZTE BLADE A31 PLUS 1/32 GB Gray", сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в прозорому чохлі, з написом на задній кришці телефону у вигляді "ZTE BLADE A31 PLUS", абонентська радіостанція IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , зроблено у КНР, АТ "ЗТЄ Корорейшн" та аналогічним написом на внутрішній частині вказаного мобільного телефону, без SIM картки, у справному стані, без комплектуючих, який повернуто потерпілій ОСОБА_6 під зберігальну розписку, залишити останній за належністю, звільнивши від зобов`язань за зберігальною розпискою.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 18.05.2023 № СЕ-19/116-23/8150-ТВ у сумі 1 195 грн 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілою або її представником - у частині, що стосується інтересів потерпілої, але в межах вимог, заявлених нею в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подання апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1