Справа № 183/7809/23
№ 1-кп/183/1619/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000029 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, заступника командира бойової машини - навідник-оператора 7 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

22 червня 2022 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 123 (по стройовій частині) сержанта ОСОБА_5 призваного по мобілізації, призначено на посаду заступника командира бойової машини - навідник-оператора 7 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення.

Так, сержантОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, будучи зобов`язаним суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Проте сержант ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Дніпропетровської області.

17 жовтня 2022 року сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Приблизно о 09 годині 00 хвилин 17 жовтня 2022 року, сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді заступника командира бойової машини - навідник-оператора 7 парашутно-десантної роти 3 парашутно- десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та був незаконно відсутній на службі до 14 червня 2023 року, коли був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 22 червня 2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника, яку просив затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з застосуванням норми ст. 69 КК України та призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченою санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання. При цьому останній визнав себе винним, повністю визнав обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. А також зазначив, що угоду було укладено добровільно. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує, що вчинив злочин.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, і призначення узгодженого сторонами покарання.

В обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України, як у самовільному залишенні військової частини або місця служби, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що скоєний ним злочин відносяться до категорії тяжких, однак обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає, щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, є особою, що раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем проходження військової служби та місцем проживання характеризується задовільно, бажає і надалі проходити військову службу та виконувати конституційний обов`язок із захисту суверенітету, територіальної цілісності та незалежності Української Держави.

А тому, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену між сторонами міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього Кодексу за вказаний злочин, а також, призначивши остаточне покарання, застосувати ст. 62 КК України, враховуючи, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, який проходить військову службу по мобілізації.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили, оскільки на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні та продовженні застосування обвинуваченому цього виду запобіжного заходу.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 червня 2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборониОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України ОСОБА_5 замінити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 16 червня 2023 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 тримання під вартою в період з 16 червня 2023 року по 13 липня 2023 року включно.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1