ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1800/23 Справа № 207/5953/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гуринівка Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2022 року ОСОБА_7 засуджено до покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 120 годин;за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України призначене покарання перераховано у 6 місяців позбавлення волі і частково, у виді 1 місяця позбавлення волі, приєднано до невідбутого ОСОБА_7 покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року у виді позбавлення волі на строк 3 рок, і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу його затримання.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження та незаконному проникненні до житла особи, вчинених за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи засудженим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з подальшим звільненням ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, належних висновків для себе не зробив, в період іспитового строку вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

15 жовтня 2021 року приблизно о 04.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_7 , маючи намір, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння, а саме до буд. АДРЕСА_2 , прибув до вищезазначеного домоволодіння.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи, а саме до буд. АДРЕСА_2 , належного на праві приватної власності ОСОБА_9 , того ж дня, 15 жовтня 2021 року, приблизно о 04:00 год. ОСОБА_7 , діючи умисно, незаконно, всупереч волі власника, маючи прямий протиправний умисел, направлений на порушення гарантованого ст. 30 Конституції України права кожного громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відчинив хвіртку воріт, тим самим незаконно проник на територію двору домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , після чого підійшов до вікна кухні будинку, де продовжуючи свій протиправний умисел на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, долаючи перешкоду шляхом застосування фізичної сили рук, смикнув щосили за вищевказане вікно, від чого останнє відчинилося, та заліз в середину будинку, тобто незаконно проник до житла особи.

Цього ж дня 15 жовтня 2021 року приблизно о 04.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи в середині вищезазначеного будинку, побачив раніше йому знайомих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , в ході з`ясування стосунків з якими на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник прямий умисел на спричинення останнім тілесних ушкоджень, реалізуючи який, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_7 умисно наніс потерпілій ОСОБА_9 не менше двох ударів руками в ділянку правої верхньої кінцівки, двох ударів в ділянку лівої верхньої кінцівки, трьох травматичних дій в ділянку тулубу по задній поверхні, та двох травматичних дій в ділянку правої нижньої кінцівки, твердим предметом (ногою), тим самим завдав потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на тулубу, верхніх та правій нижній кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 наніс потерпілій ОСОБА_11 три удари в ділянку правої верхньої кінцівки, два удари в ділянку лівої нижньої кінцівки та три удари в ділянку лівої нижньої кінцівки твердим предметом (ногою), чим завдав потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на правій верхній та нижній кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Після цього ОСОБА_7 наніс потерпілій ОСОБА_10 п`ять ударів твердим предметом (ногою) в ділянку нижніх кінцівок, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

02 грудня 2021 року приблизно о 04.00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не можливо) ОСОБА_7 , маючи намір, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння, а саме до буд. АДРЕСА_2 , прибув до вищезазначеного домоволодіння та реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, незаконно, всупереч волі власника, маючи прямий протиправний умисел, направлений на порушення гарантованого ст. 30 Конституції України права кожного громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відчинив хвіртку воріт, тим самим незаконно проник на територію подвір`я вказаного домоволодіння, після чого підійшов до вікна кухні будинку, де продовжуючи свій протиправний умисел на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, долаючи перешкоду шляхом застосування фізичної сили рук, смикнув щосили за вищевказане вікно, від чого останнє відчинилося, після чого заліз в середину будинку, тобто незаконно проник до житла особи.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, призначити судово-почеркознавчу експертизу підписів ОСОБА_7 , які наявні в матеріалах досудового розслідування.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд розглянув кримінальне провадження у спрощеному провадженні за відсутності учасників ніби то за їх згодою, разом з тим обвинувачений такої згоди не надавав. Вказує, що обвинувачений не погоджується з висунутим йому обвинуваченням та не визнає своєї провини. Зазначає, що ОСОБА_7 фактично був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування та із самим вироком.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив вирок суду залишити без зміни.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду провадження не надходило.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з частиною 2 статті 381 КПК України суд вправі, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання обвинуваченим як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд зобов`язаний перевірити виконання слідчим, дізнавачем, прокурором вказаних вимог закону.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з урахуванням положень ч. 2 ст. 381 КПК України, а саме у спрощеному провадженні.

Судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнає свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за його відсутності, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено добровільність згоди ОСОБА_7 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була надана останнім у присутності захисника ОСОБА_12 , що підтверджується підписом останнього у відповідній графі заяви щодо надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Підстав ставити під сумнів дійсність та справжність підпису захисника ОСОБА_12 , а також підпису обвинуваченого ОСОБА_7 , що містяться у заяві про надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, під час апеляційного перегляду не встановлено.

Доводи ж захисника про те, що необхідно призначити судово-почеркознавчу експертизу підписів ОСОБА_7 , які наявні в матеріалах досудового розслідування, є безпідставними, оскільки на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначеного у вироку злочину.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування, спростовуються наявною в матеріалах провадження розпискою останнього про отримання копій матеріалів дізнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Як видно зі змісту апеляційної скарги захисник оскаржує вирок суду першої інстанції саме з тих підстав, стосовно яких вищенаведеною нормою закону встановлено заборону на апеляційне оскаження.

Виходячи з того, що вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України, на що посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, та враховуючи відсутність порушень судом першої інстанції при розгляді провадження в порядку ч. 2 ст. 381 КПК України апеляційна скарга захисника задоволенню не підлагає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4