У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 червня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000693.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 червня 2023 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.08.2023 р. (включно).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу суду про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та відмовити у продовженні запобіжного заходу.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що застосований запобіжний захід не відповідає вимогам закону та практиці Європейського суду з прав людини.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції, в своїй ухвалі вказав, що захисник заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте в судовому засіданні захисник просив відмовити у продовженні запобіжного заходу, адже під час продовження запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд відмовляє у провадженні запобіжного заходу у разі якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Вважає, що ризик втечі обвинуваченого не може бути обґрунтований лише суворістю можливого покарання.

Суд розтлумачив закон не на користь обвинуваченого, що свідчить про упереджений ставлення суду та його не бажання бути об`єктивним.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні запобіжного заходу не відпали і не зменшилися.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики переховування від суду, впливу на свідків та продовження вчинення інших кримінальних правопорушень не зникли та продовжують існувати, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник просив розглянути апеляційну скаргу за його відсутності, від інших учасників кримінального провадження клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю не надходило, тому розгляд апеляційної скарги здійснюється за їх відсутності, на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України.

Вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, раніше судимий. Судове провадження на даний час триває.

Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наведеного, доводи захисника про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

За наведеного, правових підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу, апеляційний суд не вбачає і вважає, що рішення суду про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлене з дотриманням вимог закону, з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, а відтак підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не має, ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 червня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3