Номер провадження: 11-п/813/289/23
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому питання про направлення до іншого суду матеріалів кримінального провадження №0000310, внесеного до ЄРДР 01.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

установив:

Як убачається з матеріалів, наданих апеляційному суду, в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000310, внесеному до ЄРДР 01.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення обвинувального акту до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності, у зв`язку з тим, що зазначена справа не підсудна Київському районному суду м. Одеси, оскільки відповідно до обвинувального акту 30.03.2023 року оперативний закупник ОСОБА_7 перерахував грошові кошти на рахунок ОСОБА_8 , а заборонені речовини перший отримав 07.04.2023 року за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 15, після чого ОСОБА_8 був затриманий співробітниками поліції. Тобто закінчення кримінального правопорушення відбулося на території Малиновського району м. Одеси, який територіально підсудний Малиновському районному суду м. Одеси.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2023 року направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000310, внесеному до ЄРДР 01.03.2023 року, до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

28.06.2023 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду від прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 надійшов лист, в якому останній просить розглядати вказане питання у його відсутності, та не заперечував проти визначення підсудності у даному провадженні за Малиновським районим судом м. Одеси, оскільки передача наркотичного засобу відбулась за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 15, Малиновського району м. Одеси.

Учасники кримінального провадження до суду не з`явились, про місце та час судового розгляду повідомлялись своєчасно, належним чином.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи подання, колегія суддів приходить до наступного.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно зі ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Визначення територіальної та інстанційної підсудності кримінального провадження регламентовано кримінальним процесуальним законодавством, а саме, ст. ст. 32-34 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, що вчинені на території України і віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, здійснює Вищий антикорупційний суд.

За вимогами ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо незаконного наркотичного засобу, вчинене повторно. Останнє за часом кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому вчинене 08.04.2023 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин.

Як вбачається з обвинувального акту, 30.03.2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , оперативний закупний ОСОБА_7 перерахував на банківський рахунок ОСОБА_5 грошові кошти. Після чого, 08.04.2023 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено.

Згідно постанови пленуму ВСУ №4 від 26.04.2002 року злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК (2341-14), визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій. Діяння у виді збуту треба вважати закінченими із моменту досягнення елементарної мети - самого відчуження наркотиків, тобто переходу їх у володіння й розпорядження іншої особи.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені у ст. 291 КПК України.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Крім того, обставинами, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні.

Так, аналізуючи зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_5 вбачається, що у ньому міститься виклад фактичних обставин злочину, правова кваліфікація злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Однак, у обвинувальному акті не зазначено місце вчинення збуту від 08.04.2023 року, що позбавляє апеляційний суд визначити територіальну підсудність вказаного кримінального провадження за Малиновським районним судом м. Одеси.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави задоволення клопотання захисника та направлення вказаного кримінального провадження до іншого суду.

Керуючись ст. 34, 370-372, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про направлення до іншого суду кримінального провадження №0000310, внесеного до ЄРДР 01.03.2023 року, - залишити без задоволення.

Повернути кримінальне провадження №0000310, внесене до ЄРДР 01.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, для подальшого розгляду до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3