Дата документу 22.08.2023 Справа № 334/266/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/835/23 Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/266/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 лютого 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Запоріжжя, зареєстрована у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 ,

визнано винуватою і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватою і засуджено за те, що вона 01.01.2022 року приблизно о 21 год. 45 хв. перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_9 у кв. АДРЕСА_3 , реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з шухляди тумби таємно викрала належні ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 500 гривень, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Їй призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на неї передбачених ст.76 КК обов`язків.

Вирішено питання про речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити на підставі ст.48 КК, оскільки внаслідок зміни обстановки вона перестала бути суспільно небезпечною. Свої вимоги мотивував тим, що в порушення вимог ст.61 КК суд призначив обвинуваченій, яка має двох малолітніх дітей, покарання у виді обмеження волі. Крім того, поза увагою суду залишилась наявність ряду підстав для закриття провадження з огляду на положення ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК. Обвинувачена сприяла розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, щиро розкаялась, попросила вибачення у потерпілого. Вона раніше не судима, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, дані про вчинення нею інших злочинів відсутні. ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення внаслідок тяжкого збігу особистих обставин, оскільки вона самостійно виховує двох малолітніх дітей, в наслідок чого не може працевлаштуватись, тому перебуває у важкому матеріальному становищі. Викрадене обвинуваченою майно було повернуто потерпілому, який претензій майнового характеру до обвинуваченої не має та цивільний позов не заявляв. Відтак, у суду було достатньо підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК, оскільки вона не є суспільно небезпечною.

Обвинувачена ОСОБА_8 , яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явилася. На адресу Запорізького апеляційного суду надійшла заява від її захисника про розгляд даного провадження без участі ОСОБА_8 , оскільки обвинувачена перебуває у стані вагітності, що унеможливлює її явку до суду. А тому колегія суддів, з огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченої, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягала на її задоволенні та звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК; захисника, яка частково підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги прокурора та наполягала на звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Подія кримінального правопорушення, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_8 за обставин, зазначених в оскаржуваному вироку суду.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони є слушними з огляду на таке.

Загальні засади призначення покарання - це основоположні вимоги про порядок і межі призначення покарання, якими зобов`язаний керуватись суд, призначаючи покарання у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_8 має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто дітей віком до чотирнадцяти років, а тому, з огляду на вимоги ч.3 ст.61 КК, їй не може бути призначено покарання у виді обмеження волі.

Проте суд наведених вимог кримінального закону не дотримався та призначив обвинуваченій ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК покарання у виді обмеження волі, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В своїй апеляційній скарзі прокурор вважав, що у даній справі існують обставини, які дають підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК, оскільки внаслідок зміни обстановки ОСОБА_8 перестала бути суспільно небезпечною.

Разом з тим, відповідно до ст.48 КК особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Проте прокурор, вимагаючи звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК, не навів в апеляційній скарзі достатніх підстав та не мотивував належним чином чому кримінальне правопорушення, яке вчинила обвинувачена, втратило суспільну небезпечність або чому ОСОБА_8 перестала бути суспільно небезпечною. Не навів прокурор і конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи обвинуваченою суспільної небезпечності.

Не встановила таких обставин і колегія суддів, що унеможливлює звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за значеною прокурором підставою.

Разом з тим, відповідно до ст.45 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше певного кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Зокрема щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним кримінального правопорушення, співчуття до потерпілих, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Це може бути повідомлення про всі відомі епізоди, обставини злочинного діяння, свідків, потерпілих, викриття інших співучасників кримінального правопорушення. Мінімальні вимоги, яким має відповідати позитивна посткримінальна поведінка у виді активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, полягають у добровільній дачі правдивих і повних свідчень про всі відомі особі обставини злочинного діяння. Активність сприяння розкриттю кримінального правопорушення означає, що дії особи повинні мати високу інтенсивність, ефективність та значну процесуальну цінність. Визначення ступеня активності залежить від обставин конкретного кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_8 вперше вчинила кримінальний проступок, який не віднесено до корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, обвинувачена повністю визнала свою вину, добровільно надала органу досудового розслідування правдиві і повні свідчення про всі обставини вчиненого нею протиправного діяння, чим активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаялася у вчиненому.

Викрадене обвинуваченою майно було повернуто потерпілому у повному обсязі, який цивільний позов у провадженні не заявляв, тобто заподіяна шкода усунена. Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_8 добровільно повернула потерпілому 400 грн. Колегією суддів встановлено, що згідно наданої апеляційному суду квитанції про переказ коштів ОСОБА_8 відшкодовано потерпілому залишок майнової шкоди у розмірі 100 грн.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, у даному провадженні не встановлено.

Зазначені обставини, на переконання колегії суддів свідчать про дійове каяття обвинуваченої ОСОБА_8 та дають правові передумови для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК.

За наведених обставин, вирок суду підлягає скасуванню, а обвинувачена звільненню від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження щодо неї.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 в цій справі скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо неї закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4