Справа № 694/969/23
провадження № 1-кс/694/424/23
УХВАЛА

про арешт майна

19.04.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Звенигородка клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000166, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на:

- набуту в результаті вчинення кримінального проступку свіжовиловлену рибу виду карась у кількості 6 одиниць, вилучену в ході проведення огляду місця події від 10.04.2023, проведеного на березі ставу «Велика Винокурня» в адміністративних межах с. Лебедин Звенигородського району, Черкаської області; Дозволити реалізацію ФОП « ОСОБА_5 » свіжовиловленої риби виду карась у кількості 6 одиниць, вилученої під час вище вказаного огляду місця події. Кошти від реалізації перерахувати на депозитний рахунок: одержувач ГУНП в Черкаській області Р/р: UA1092650 банк одержувача: ДКСУ м. Київ ЄДРПОУ одержувача 40108667;

- знаряддя лову сітку в кількості 1 одиниця, розмір вічок якої 38 мм. на 38 мм., довжиною 50 м., висотою 1,5 м., вилучену під час огляду місця події 10.04.2023 та передати для подальшого зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що сектором дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000166 від 10.04.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 10.04.2023 до чергової частини ВПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт співробітника ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про те, що 10.04.2023 близько 14:00 год. у c.Лебедин Звенигородського району, на ставку невідома особа здійснює незаконний вилов риби рибацькою сіткою.

10.04.2023 у період часу з 14:45 год. по 15:30 год. під час огляду місця події на березі ставу «Велика Винокурня», що в адміністративних межах с. Лебедин Звенигородського району Черкаської області працівниками поліції було виявлено та вилучено 6 одиниць свіжовиловленої риби виду карась, а також знаряддя лову сітку в кількості 1 одиниця, розмір вічок якої 38 мм. на 38 мм., довжиною 50 м., висотою 1,5 м., які у присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

10.04.2023 дізнавачем сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , винесено постанову про визнання речовими доказами свіжовиловленої риби виду карась у кількості 6 одиниць, а також знаряддя лову сітки в кількості 1 одиниця, розмір вічок якої 38 мм. на 38 мм., довжиною 50 м., висотою 1,5 м., яку працівниками поліції поміщено до мішку з полімерного матеріалу білого кольору та опечатано паперовою биркою з підписами понятих та слідчого.

10.04.2023 року вилучена риба, як така, що піддається швидкому псуванню, передана на реалізацію ФОП « ОСОБА_5 ».

Вилучена в ході огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п.4 ч.2 ст.167 КПК України.

Окрім того, вилучені в ході огляду місця події знаряддя для вилову риби, а саме сітка в кількості 1 одиниця, розмір вічок якої 38 мм. на 38 мм., довжиною 50 м., висотою 1,5 м., являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та відповідає критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що вилучена в ході огляду місця події по зазначеному кримінальному провадженню свіжовиловлена риба виду карась у кількості 6 одиниць відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України та вилучене знаряддя лову сітка в кількості 1 одиниця, розмір вічок якої 38 мм. на 38 мм., довжиною 50 м., висотою 1,5 м. відповідають критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, та накладення арешту на вказане є необхідним з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавач сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явися, повідомлений належним чином.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000166 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що 10.04.2023 року на підставі ст.98 КПК України дізнавачем СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами та визначення їх місця зберігання, а саме: 6 одиниць риби виду карась, а також знаряддя лову рибацьку сітку в кількості 1 одиниця ( розмір вічок якої 38 мм. на 38 мм., довжиною 50 м., висотою 1,5 м.) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000166, з яких: рибацьку сітку, яка поміщена до поліетиленового мішку білого кольору, що опечатаний паперовою биркою з підписами понятих та слідчого передано до кімнати зберігання речових доказів ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області; рибу передано на відповідальне зберігання інспектору УДА МРГ у Черкаській області.

10.04.2023 року відповідно до накладної №1, вилучена в ході проведення огляду місця події риба карась в кількості 6 штук, передана на реалізацію ФОП ОСОБА_5 .

До клопотання додано витяг з ЄРДР № 0000166 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, рапорт інспектора-чергового СРПП ВПД №2 (м.Шпола) Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 10.04.2023, постанову про визнання речовими доказами від 10.04.2023 року, протокол огляду місця події від 10.04.2023, фотознімки, накладну №1 від 10.04.2023 ФОП ОСОБА_5 , розрахунок збитків, письмові пояснення.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема ч. 1 ст. 249 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого за погодженням з прокурором або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-173 КПК України.

Згідно з п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у КПК України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у п.п. 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2, ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій).

Пунктом 2 ч. 2 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що на даний час є необхідність накласти арешт на набуту в результаті вчинення кримінального проступку рибу, оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, та дозволити його реалізацію у відповідності до ч.6 ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Необхідність арешту майна зумовлена достатністю підстав вважати, що сітка відноситься до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Дізнавачем СД Звенигородського РВП ГУНП доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, тому дізнавач обґрунтовано просить накласти арешт на вилучене майно.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000166 - задовольнити.

Накласти арешт на:

- рибу виду: карась у кількості 6 штук, вилучену в ході проведення огляду місця події на березі ставу «Велика Винокурня» в адміністративних межах с.Лебедин Звенигородського району Черкаської області 10.04.2023, та передану на зберігання ФОП ОСОБА_5 , та дозволити її реалізацію. Кошти від реалізації перерахувати на депозитний рахунок: одержувач ГУНП в Черкаській області Р/р: UA1092650 банк одержувача: ДКСУ м. Київ ЄДРПОУ одержувача 40108667;

- 1 рибальську сітку, розмір вічок якої 38 мм.на 38 мм., довжиною 50 м., висотою 1,5 м., вилучену під час огляду місця події 10.04.2023, з метою збереження речових доказів та визначити місцем зберігання вищевказаного майна кімнату зберігання речових доказів ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1