Справа № 357/6509/23
У Х В А Л А

04 червня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква, клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не одноразово судимого:

- вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 18.03.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2005 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.10.02.2007 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 29 днів;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2007 року за ч.2 ст. 309, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнений по відбуттю строку покарання;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, звільнений по відбуттю строку покарання;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, що становить 17000 грн., штраф не сплачено,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0002133 від 01.05.2023 року.

Клопотання вмотивоване тим, що у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14.03.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, затвердженим Законом України від 23 серпня 2022 року №2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 серпня 2022 року строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року.

Указом Президента України від 14 лютого 2023 року No2915-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

29.04.2023 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи з ОСОБА_8 біля будинку АДРЕСА_2 де на узбіччі побачили ОСОБА_9 , який перебував в безпорадному стані у зв?язку із алкогольним сп?янінням та в цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого він покликав ОСОБА_8 , яка перебувала поруч.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований нa таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 попередньо домовившись із ОСОБА_8 про вчинення крадіжки, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, скориставшись фізіологічним станом потерпілого ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп?яніння, та скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 вчинив крадіжку велосипеда «TOPRIDER», чорно-білого кольору, вартістю 5266,67 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вчинила крадіжку мобільного телефона «Samsung Galaxy A03 Core», світло-рожевого кольору, вартістю 2275 гривень, який знаходився в нагрудній кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_11 , мобільного телефона «Ergo F182», чорного кольору, вартістю 310 гривень, який знаходився в рюкзаку потерпілого.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили майнової шкоди ОСОБА_9 на загальну суму 7851,67 гривень.

Крім цього, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції, інші органи, які здійснюють правозастосовні та правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Підпунктами 3 та 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено основні повноваження поліції, згідно яких поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення та здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

01.06.2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин працівники поліції у складі оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 , оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_13 тa оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_14 перебуваючи на службовому автомобілі марки «ВАЗ 2109», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, згідно листа слідчого ВР33С СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 виконували завдання, щодо забезпечення явки ОСОБА_15 та ОСОБА_8 до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області для вручення останнім повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Працівники поліції, які прибули до місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_3 , де поруч із ринком було виявлено останніх та запрошено їх до службового автомобіля для забезпечення явки до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області.

Після цього, 01.06.2023 року, приблизно о 17 годин 00 хвилини ОСОБА_5 , перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки «ВАЗ 2109», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, рухаючись по вул. Шолом-Алейхема, 38А, що в м. Біла Церква, Київської області з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та небажанням прибувати до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області для отримання повідомлення про підозру у вчиненні крадіжки, перебуваючи поруч із працівником поліції оперуповноваженим СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_14 , який здійснював його супроводження та усвідомлюючи, що працівники поліції виконують службові обов?язки, демонструючи явну зневагу до працівників поліції та переслідуючи умисел на заподіяння працівнику поліції тілесних ушкоджень та висловлюючи погрозу вбивством, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані наркотичного сп?яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на погрозу вбивством працівникам поліції, під час виконання ними службових обов?язків, усвідомлюючи те, що його умисні дії здатні викликати у потерплого ОСОБА_14 побоювання за своє життя і здоров?я та бажаючи цього дістав із нагрудної сумки ніж та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки намагався нанести два удари в бік потерпілого ОСОБА_14 , однак потерпілий відреагувавши на загрозу збоку ОСОБА_5 взяв останнього за руки та зміг уникнути ударів ножем, скерувавши його в сидіння службового автомобіля, внаслідок чого ножем було пошкоджено сидіння службового автомобіля марки «ВАЗ 2109».

В подальшому після зупинки службового транспортного засобу ОСОБА_5 продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на погрозу вбивством працівникам поліції, тримаючи в руках ніж продовжував здійснювати хаотичні рухи ножем, словесно погрожував фізичною розправою ОСОБА_14 , в свою чергу оперуповноважений СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_12 згідно ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію» застосував прийоми рукопашного бою до ОСОБА_5 вибивши при цьому ніж з рук останнього, однак ОСОБА_5 дістав з кишені куртки інструмент типу «мультитул» та продовжив розмахувати ним перед працівниками поліції, погрожуючи при цьому працівникам поліції, які були сприйняті останніми, як реальна підстава лія побоювання за своє життя та здоров?я, під час виконання ними службових обов?язків. Однак протиправні дії ОСОБА_5 були припинені шляхом застосування до останнього заходами фізичного впливу та спеціальних засобів - кайданки.

02.06.2023 року повідомлення про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 345 КК України вручено підозрюваному ОСОБА_5 .

Необхідність застосування зазначеного запобіжного заходу вмотивована в клопотанні тим, що у органів досудового розслідування є обґрунтовані підстави для підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 345 КК України, а також, існуванням ризиків, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років та у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді тримання під вартою до 3 років, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не має міцних соціальних зв`язків, тобто останній може безперешкодно змінити своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування.

З метою ухилення від покарання ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків шляхом умовляння, підкупу чи погрозами, примушуючи змінити свідчення, спотворити об`єктивну картину події, оскільки підозрюваний знайомий зі свідком та йому відоме його місце проживання.

Також слід зазначити, що підозрюваний неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків не зробив та знову підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів, тому існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилаючись на вказане, сторона обвинувачення вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому вважають за доцільне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливістю внесення застави. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Слідчий підтримав клопотання з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_5 винуватість у вчиненні інкримінованих криімнальних правопорушень не визнав, пояснив, що йшов зі своєю співмешканкою, зустріли знайомого, який сидів на бардюрі, був на підпитку та він запропонував взяти його велосипед та здати до ломбарду, а на виручені кошти купити спиртне. Також просив забрати його рюкзак з продуктами, оскільки він не міг його донести. Вони взяли рюкзак та велосипед, який він здав до ломбарду, на виручені кошти купили спиртне, яке випили. Він думав, що потерпілий прийде до них додому, однак останній не прийшов, подумав, що його обманули та написав заяву до поліції. Повідомив, що вранці він вживав амфетамін, а потім алкоголь. Щодо підозри у вчиненні злочину, передбаченого ст. 345 КК України, то зазначив, що нападу на працівників поліції не здійснював. Коли його зі співмешканкою везли до прокуратури, то вона розплакалася, попросила не знімати на камеру, почала вибивати двері поліцейського автомобіля. Щоб це зупинити він дістав ніж та хотів ним собі спричинити тілесні ушкодження, однак його задули з балончика. Коли він випав з авто, то пласкогубцями хотів собі спричитити шкоду, однак на нього наділи наручники. Тілесні ушкодження собі не спричинив, оскільки завадили працівники поліції. Не памятає чи погржував працівникам поліції. Просив обрати домашній арешт у нічний час доби. Ножа носив з собою для самозахисту, оскільки раніше побився з іншою людиною і боявся, що йому помстяться.

Захисник просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в цічний час доби. Зазначив, що його підзахисний має постійне місце проживання та реєстрації. А що стосується епізоду з велосипедом, то в даному випадку, як повідомляє його підзахисний, є цивільно правові відносини.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

02.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.345 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 вручено 03.06.2023 року о 10 год. 44 хв.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 345 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме: заявою від ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; електронним рапортом про повідомлення на лінію «102» в якому викладені обставини події від 29.04.2023; допитом потерпілого ОСОБА_9 ,; оглядом коробки від мобільного телефона марки «Ergo», коробки від мобільного телефона «Samsung» та копії фіскального чека про придбання мобільного телефона «Samsung» належних та отриманих від потерпілого ОСОБА_16 ; оглядом та переглядом відеозапису з приміщення ломбардного відділення ПТ «Найкращий ломбард», за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 59 за 29.04.2023; оглядом договору ПТ «Найкращий ломбард», та оглядом особистих речей отриманих в порядку ст. 93 КПК України від ОСОБА_15 ; оглядом рюкзака чорного кольору та мобільного телефону «Samsung Galaxy A03 Core», отриманих в порядку ст. 93 КПК України від ОСОБА_5 ; оглядом та переглядом відеозапису з камер відеоспостереження біля приміщення магазину "Двері", за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 26-А; висновком товарознавчої експертизи №2290 від 17.05.2023; допитом свідка ОСОБА_17 ; електронними рапортами про повідомлення на лінію «102» в якому викладені обставини події від 01.06.2023; заявою від ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення; оглядом транспортного засобу автомобіля Lada Samara, державний номерний знак НОМЕР_1 (службові), в якому було виявлено фрагмент ручки з задніх дверей автомобіля та 2 порізи на пасажирському сидінні; оглядом місцевості, а саме: асфальтно-земельної ділянки, що знаходиться поруч з будинком АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено металевий ніж, мултитул, мобільний телефон марки «ТОТО» чорного кольору; допитом потерпілого ОСОБА_14 ; допитом свідка ОСОБА_8 ,; допитом свідка ОСОБА_12 ; допитом свідка ОСОБА_13 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 , який відтворив обставини вчинення ОСОБА_18 злочину; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 ; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_14 , який відтворив обставини вчинення ОСОБА_5 злочину.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об?єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей Об?єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об?єктивно зв?язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, ризик впливу на потерпілого та свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, то існування таких ризиків є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_5 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, не має постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, Також, ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності та нетяжкий злочин вчинений щодо працівників правоохоронних органів, в яких обгрунтовано підозрюється, раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Особисто знайомий зі свідком та знає його місце проживання та може впливати з метою уникнення відповідальності.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, впливу на свідків та потерпілого та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного (обвинуваченого) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання містять докази про існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 перебуваючи на волі вчинити інші кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості впливу на свідків та потерпілого, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду, теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні ризики, на які посилається сторона обвинувачення, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вимоги, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі відсутність соціальних зв`язків, обставини вчинення кримінальних правопорушень, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вирішуючи питання про строк, на який необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати вимоги ч. 2 ст. 197 КПК України, та строк тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно обчислювати із дня затримання, а саме з 17 год. 20 хв. 01.06.2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, крім іншого, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого із погрозоюзастосування насильства, слідчий суддя ввжає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 219, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО», строком на 60 днів, який обчислювати з 17 год. 20 хв. 01.06.2023 року.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується о 17 год. 20 хв. 2023 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_19