ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/182/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №000755 від 25.06.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21 серпня 2023 року. Одночасно визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 214720 грн. та покладено на нього процесуальні обов`язки. Строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 21.08.2023 року.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя виходив з того, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого підтверджують необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу. За встановлених в судовому засіданні обставин слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить на даному етапі досудового розслідування належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків.

Свої вимоги мотивує тим, що прокурор будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не надано.

Також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою і проживає в м. Одеса разом із своєю матір`ю, яка є інвалідом другої групи і потребує сторонньої допомоги, так як у неї крім нього нікого не має.

Щодо розміру застави, визначеної судом, то вважає її непосильною для ОСОБА_7 і просить її зменшити до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також вказує, що судом першої інстанції не було враховано практику ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що задовольняючи клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав, передбачених ст. 177 КПК України, і обставин, передбачених ст. 178 КПК України, мотивувавши своє рішення наявністю зазначених в клопотанні ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею ретельно перевірені.

Так, 25.05.2023 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

26.06.2023 року матеріали кримінальних проваджень №0000755 та №0001532 об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно єдиний №0000755.

26.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

27.06.2023 року матеріали кримінальних проваджень №0000755 та №0001544 об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно єдиний №0000755.

28.06.2023 ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні вказаних злочинів за таких обставин:

- 25.06.2023 року близько 13 години 30 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 25.06.2023 року близько 13 години 30 хвилин, знаходячись поблизу будинку №27 по проспект Степана Бандери в м.Тернополі, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, зателефонував на стаціонарний телефон за номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_10 , представився лікарем та повідомив, що її дочка, потрапила у дорожньо - транспортну пригоду, внаслідок чого її було завдано тілесних ушкоджень у зв`язку із чим потрібно терміново провести операцію, яка буде дорого коштувати.

ОСОБА_10 вважаючи, що її дочці терміново потрібна допомога, погодилась на такі протиправні вимоги останнього, але зазначила, що зможе надати лише 17 000 гривень, оскільки більше грошей не має, на що ОСОБА_7 погодився.

Після цього, 26.06.2023, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, представившись лікарем та отримав від потерпілої ОСОБА_10 грошові кошти готівкою у сумі 17 000 гривень, на операцію дочці, чим завдав майнової шкоди останній на вказану суму.

За наведеним епізодом, ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто за ч.2 ст. 190 КК України;

- 25.06.2023 року близько 14 години 30 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував поблизу будинку за адресою: вул. Князя Острозького, 40 у м. Тернополі, виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману вчинений повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 25.06.2023 року близько 14 години 30 хвилин, знаходячись поблизу будинку №40 по вул. Князя Острозького в м. Тернополі, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, зателефонував на стаціонарний телефон за номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_11 , представився представником посольства Канади та повідомив, що її син на ім`я ОСОБА_12 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого йому було завдано тілесних ушкоджень у зв`язку із чим потрібно терміново провести операцію, яка буде дорого коштувати. В подальшому, в ході телефонної розмови, ОСОБА_7 повідомляє потерпілій, що грошові кошти потрібно буде передати громадянину ОСОБА_13 , який прийде за адресою проживання, забере грошові кошти та в свою чергу передасть їх за призначенням до лікарні.

ОСОБА_11 вважаючи, що її синові терміново потрібна допомога, погодилась на такі протиправні вимоги останнього, але зазначила, що зможе надати лише частину грошових коштів, а також банківські картки, на що ОСОБА_7 погодився.

Після цього, 26.06.2023, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , прибувши за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом обману, представившись лікарем та отримав від потерпілої ОСОБА_11 грошові кошти готівкою у сумі 40 000 гривень, банківську картку «Ощадбанку» із № НОМЕР_3 на якій наявні грошові кошти у сумі 60 000 гривень, банківську картку «Ощадбанку» із № НОМЕР_4 на якій наявні грошові кошти у сумі 2 500 доларів США на операцію сина, чим завдав майнової шкоди останній на вказану суму.

За наведеним епізодом, ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто за ч.2 ст. 190 КК України;

- 25.06.2023 року близько 14 години 30 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26.06.2023, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, ввівши в оману потерпілу ОСОБА_11 та перебуваючи за її згодою в приміщенні квартири АДРЕСА_4 звернув свою увагу на коробку з якої потерпіла передала йому грошові кошти. Надалі ОСОБА_7 усвідомлюючи, що у вказаній коробці можуть бути цінні речі та майно, впевнившись, що потерпіла ОСОБА_11 втратила пильність та не спостерігає за своїм майном, діючи повторно, шляхом вільного доступу з коробки викрав ювелірні вироби в кількості 8 одиниць, а саме: 6 перснів, пару сережок та ланцюжок з підвіскою загальною вартістю 40 000 гривень.

Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном місце скоєння злочину покинув, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 40 000 гривень.

За наведеним епізодом, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану, тобто за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав обґрунтованою що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри є правильними, оскільки вони підтверджуються зібраними на цей час досудовим розслідуванням доказами, а саме: витягом з ЄРДР №000755 від 25.06.2023 року, інформація, що міститься у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.06.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 25.06.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.06.2023; протоколом огляду відеозапису від 26.06.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.06.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 26.06.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 26.06.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.2023; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.06.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 27.06.2023.

Таким чином, при вирішенні питання щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що надані стороною обвинувачення докази на даному етапі розслідування дають достатні підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Аналізуючи твердження сторони захисту про відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів.

Так, слідчий суддя, при постановленні ухвали прийшов до правильного висновку, що підозрюваний розуміючи наслідки, які спричинені його діями, і відповідно міру покарання, яку він може понести у зв`язку з цим, може вчинити дії, спрямовані на: переховування від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Такий висновок слідчого судді підтверджується наявними даними про особу підозрюваного, який не має постійного джерела доходу, неодноразово раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, судимість за які не знята та непогашена, а відбувши покарання за останній з них і звільнившись 10.05.2023 року з місць позбавлення волі знову підозрюється у вчиненні умисних корисливих злочинів проти власності, в тому числі тяжкого.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до переконання, що доводи захисту про відсутність в даному випадку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, а слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що застосування до підозрюваного тримання під вартою відповідає тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та особі підозрюваного, і на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеною особою і проживає в м. Одеса разом із своєю матір`ю, яка потребує сторонньої допомоги, не спростовують встановлених ризиків і правильності наведених висновків слідчого судді.

На переконання колегії суддів, в даному випадку рішення слідчого судді не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, на яку посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що слідчий суддя врахував наявні відомості про особу підозрюваного, кількість епізодів злочинної діяльності та обсяг і вартість майна, яке було об`єктом злочинних посягань, а також характер вчинення інкримінованих ОСОБА_7 правопорушень, які пов`язані із заволодінням чужим майном шляхом обману вчиненого повторно та таємного викрадення чужого майна вчиненого повторно в умовах воєнного стану, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах, встановлених ст.182 КПК України.

Наведені в апеляційній скарзі захисника твердження про те, що встановлений у вказаних межах розмір застави є непосильним для підозрюваного не підтверджені жодними фактичними даними.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про незаконність ухвали слідчого відносно ОСОБА_7 є необґрунтованими, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404,407,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28 червня 2023 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді