УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/7692/23

Провадження №: 1-кс/755/1692/23

"10" червня 2023 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000088 від 26.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, яке умотивували дійсністю обставин визначених п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 177, 184 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини та наведені відомості щодо доцільності застосування заходу забезпечення кримінального провадження

Слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві розслідується зазначене кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що благодійна організація «Благодійний фонд «Будуй нову країну» (ЄДРОПУ 44801703) має право розпоряджатись предметами гуманітарної допомоги, що безоплатно надійшли до України від третіх осіб (донорів), а саме сухих пайків «Reduced Sodium Meal Individual Sopakco inc.» дійшли злочинної змови та вирішили збувати предмети гуманітарної допомоги, з метою особистого збагачення.

Водночас, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 26 травня 2023 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та інші невстановлені на даний час особи, достовірно знаючи, що на балансі БО БФ «Будуй нову країну» перебуває значна кількість сухих пайків, які надані в якості гуманітарної допомоги від третіх осіб, та будучи обізнаними про бажання директора вказаного благодійного фонду безоплатно передати вказану гуманітарну допомогу на користь набувачів, реалізували спільний виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне використання гуманітарної допомоги, яка перебуває на балансі благодійної організації «Благодійний фонд «Будуй нову країну», а саме її продаж, з метою отримання прибутку.

Реалізовуючи свій спільний протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_6 підшукав покупця для збуту сухих пайків серед своїх знайомих, а саме ОСОБА_12 (анкетні дані змінено).

В подальшому, реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 26 травня 2023 року, зустрівся із ОСОБА_12 та передав один сухий пайок «Reduced Sodium Meal Individual Sopakco inc.» останньому з метою демонстрації предмета угоди та повідомив, що вони коштують 10 доларів США за одиницю, однак у ході розмови знизили ціну до 6 доларів США за одиницю товару.

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, ОСОБА_12 зустрівся із ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які повідомили, що сухі пайки знаходяться у місті Рівне на складському приміщенні та повідомили, що вказані сухі пайки перебувають на балансі благодійної організації.

В подальшому, останні, з метою особистого збагачення, зловживаючи довірою директора благодійної організації «Благодійний фонд «Будуй нову країну» ОСОБА_13 , зазначили, що передати сухі пайки вони зможуть лише на інший благодійний фонд, однак розрахунок повинен бути лише за готівкові кошти.

Потім домовились за продаж 60 000 сухих пайків за грошові кошти у розмірі 360 000 доларів США. Надалі, сторони угоди домовились, що ОСОБА_12 прибуває до складського приміщення у місті Рівне та після повного завантаження вищезазначеного товару, довірена особа ОСОБА_12 перебуваючи у місті Києві, передає обумовлені грошові кошти.

05 червня 2023 року ОСОБА_12 прибувши до приміщення ресторану «Львівська реберня», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тичини, 2, спільно із ОСОБА_14 (анкетні дані змінено), який перебував у ролі партнера, зустрілись із ОСОБА_11 та ОСОБА_6 з метою кінцевого узгодження угоди. Так останні визначились, що ОСОБА_12 06 червня 2023 року прибуває до складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де перебувають американськими сухі пайки «Reduced Sodium Meal Individual Sopakco inc.» у кількості 60 000 шт., на якому складські працівники завантажать у вантажні автомобілі вищезазначені пайки. Після повного завантаження ОСОБА_14 передасть грошові кошти у розмірі 360 000 доларів США в якості оплати за товари гуманітарної допомоги.

Цього ж дня, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що зустріч переноситься на 07 червня 2023 року, у зв`язку із складнощами при підшуканні вантажних автомобілів.

Надалі, у телефонному режимі, із застосуванням мобільного меседжера «WhatsApp», ОСОБА_11 з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 надіслав у смс-повідомленні ОСОБА_12 на номер мобільного телефону НОМЕР_2 контактну інформацію з приводу благодійного фонду, а саме надіслав меморандум про співпрацю, де була зазначена благодійна організація «Благодійний фонд «Будуй нову країну» (ЄДРОПУ 44801703), як сторона угоди, проект документа містив анкетні дані директора фонду - ОСОБА_13 .

В подальшому, з метою викриття злочинної діяльності, було залучено до конфіденційного співробітництва благодійну організацію «Благодійний фонд «Незламність та відвага» в особі директора ОСОБА_15 , який добровільно погодився на участь у кримінальному провадженні.

Після цього, 06 червня 2023 року відбулась телефонна розмова між ОСОБА_11 з номера мобільного телефону НОМЕР_1 та ОСОБА_12 в ході якого останні домовлялись про порядок передачі грошових коштів та участі кожної особи під час оборудки з продажу товарів гуманітарної допомоги. Так, у ході телефонної розмови, з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що він приймає рішення, а також зазначив, що ОСОБА_11 прибуде до складського приміщення у Рівненській області, а грошові кошти необхідно передати йому.

Так, 07 червня 2023 року ОСОБА_12 прибув до обумовленого раніше складу, за адресою АДРЕСА_1 спільно із ОСОБА_11 де відбувалось завантаження сухих пайків до вантажних автомобілів, що закінчилась 08 червня 2023 року близько 14 год. 00 хв. та поза домовленістю завантажили лише 45 392 сухі пайки.

Після чого, ОСОБА_11 передав ОСОБА_12 документи, підписані від імені директора благодійної організації «Благодійний фонд «Будуй нову країну» ОСОБА_13 , а саме «Меморандум про співпрацю», акти приймання-передачі гуманітарної допомоги та телефонував ОСОБА_9 , якому повідомив, що закінчили завантаження сухих пайків.

Надалі, 08 червня 2023 року близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_14 за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 зустрівся за адресою вулиця Володимира Сікевича, буд. 28-А у місті Києві , де ОСОБА_14 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 272 300 доларів США, як оплату за сухі пайки, тим самим вчинивши незаконне використання гуманітарної допомоги, в умовах воєнного стану, з метою отримання прибутку.

09 червня 2023 року підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК та ця підозра, як вказує сторона обвинувачення, відповідає критеріям обґрунтованої, оскільки ґрунтується на фактичних даних з числа передбачених ст. 84 КПК, котрі в своїй сукупності доводять обставини вчинення описаних діянь з числа передбачених ст. 91 КПК.

На даний час існують наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК, а саме:

(1) підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, а санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років з конфіскацією майна, що свідчить про обставини, які можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного навмисно переховуватися від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначене надає достатні підстави вважати, що підозрюваний розуміючи можливі наслідки розгляду кримінального провадження у суді, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

(2) підозрюваний перебуваючи на свободі до завершення досудового розслідування може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, про які на даний час органу досудового розслідування не відомо, та які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення, а також можливо вчинених інших кримінальних правопорушень.

Отже, підозрюваний володіючи інформацією про наявні у органу розслідування докази, оскільки відомості про них зазначено в повідомленні про підозру та клопотанні про обрання запобіжного заходу, може знищити додаткові докази, про які на даний час невідомо слідству;

(3) у вказаному кримінальному провадженні на даний час не допитані всі свідки, не встановленні всі учасники вчинення кримінального правопорушення та його обставини, існує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний матиме реальну можливість незаконно впливати на інших учасників процесу з метою уникнення відповідальності;

(4) підозрюваний на даний час не має законного джерела доходу, може продовжити свою незаконну діяльність пов`язану з продажем гуманітарної допомоги, враховуючи встановлені в ході досудового розслідування обставини справи.

Отже, ураховуючи зазначене, сторона обвинувачення просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави - 1300 розмірів протижкових мінімумів для працездатних осіб.

Позиція сторін

Прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Сторона захисту зазначила, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою є неприйнятим, з огляду на не доведення обставин регламентованих п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК.Щодо ризиків, то захист зауважив на тому, що стороною обвинувачення вони не є доведеними у дійсності та обумовлюються припущеннями учинення певних дій, а не фактами.

Кримінальне процесуальне законодавство

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Так, останній (порядок) визначає, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України, оцінити в сукупності всі обставини щодо підозрюваного, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше; 10) наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (Верховний суд України постанова від 16.03.2017 у справі № 671/463/15-к) та з порушеного питання регламентує, що застосування запобіжного заходу здійснюється у конкретному кримінальному провадженні та вимагає досить детального аналізу не тільки фактичних обставин вчинення правопорушення, але й врахування особи, яка є ймовірним суб`єктом його вчинення.

Перелік обставин, які б свідчили «за» або «проти» обрання запобіжного заходу, може бути лише приблизним і не є вичерпним. З огляду на це, у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини з числа передбачених ст. 178 вказаного Кодексу.

В цій ситуації відносно підозрюваного установлено такі дані, як-то:

- ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 , див. ухвалу про виправлння описки від 12 червня 2023 року), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в СРСР, громадянин Литви, уродженець Литви, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий;

- за своїм віком має задовільні соціальні зв`язки, для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію;

- у цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 201-2 КК, тобто у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

В розрізі наведеного, вирішуючи по суті поставлене питання, слідчий суддя має з`ясувати наявність ряду обставин, на які вказують слідчий та прокурор:

(і) щодо обґрунтованості підозри

Винятково законами України визначаються діяння, які є кримінальними правопорушеннями (п. 22 ст. 92 Конституції України), зокрема ним (злочином) є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України).

Таким чином, застосуванню запобіжного заходу має передувати підозра у вчиненні кримінального правопорушення, тобто діяння, яке підпадає під ознаки діянь, передбачених Особливою частиною КК, оскільки Верховний Суд України у пункті 10 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 зауважив, що розглядаючи питання щодо запобіжного заходу, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину обґрунтованою, тобто чи є встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

При цьому, саме поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, п. 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, § 32). Під поняттям «обґрунтованої підозри» у скоєнні кримінального правопорушення розуміється «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин» («Ilgar Mammadov проти Азербайджану», § 88; «Erdag.z проти Туреччини», § 51).

Вирішення питання про наявність «обґрунтованої підозри» потребує встановлення: (а) фактичної складової, що включає наявність фактичних обставин, що вказують на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення; (b) матеріально-правової складової, що включає наявність у діянні особи складу певного правопорушення за національним кримінальним законом.

Для дотримання фактичної складової підозри щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення необхідна наявність певних об`єктивних підстав (фактів або інформації), на основі яких можна небезпідставно стверджувати, що відповідна особа могла вчинити злочин. Наявність таких «об`єктивних підстав» має підтверджуватися певними відомостями чи доказами, які повинні відповідати вимогам належності та допустимості, при цьому бути достатніми для висновку про причетність певної особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя виходить з того, що:

(1) докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16), у той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України);

(2) на вказаному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу з урахуванням того, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи для навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування («Murray проти Сполученого Королівства», § 55; «K.-F. проти Німеччини», § 57; «Erdag.z проти Туреччини», § 51; «O'Наrа проти Сполученого Королівства», § 36).

Проаналізувавши долучені до клопотання документи за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, слідчий суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (протоколи слідчих дій, висновки експертів та інші документи) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Зокрема факт причетності слідує з:

- протоколу огляду від 30 травня 2023 року за участю ОСОБА_12 в ході якого вилучено, зокрема, сухпайок;

- протоколу огляду від 08 червня 2023 року в ході якого вилучено в т.ч. грошові кошти;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 04 червня 2023 року, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 від 06 червня 2023 року, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , від 08 червня 2023 року, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 від 09 червня 2023 року щодо подій описаних в підозрі та ролі в них підозрюваного, зокрема, з них слідує, що роль обвинуваченого була саме тією, котра йому відповідитсья за текстом підозри.

Так, зокрема, допитаний в якості свідка ОСОБА_12 (анкетні дані змінено) повідомив, що він займається волонтерською діяльністю та до нього звернувся ОСОБА_6 з метою придбання гуманітарної допомоги, а саме сухих пайків «SOPAKCO» за грошові кошти у розмірі 6 доларів США за одиницю. В подальшому ОСОБА_6 передав ОСОБА_12 один сухий пайок як предмет продажу. В подальшому, вказаний сухий пайок було вилучено під час проведення огляду місця події;

- протоколу огляду від 09 червня 2022 року, згідно якого оглянуто спеціальний пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» № 3087298 в якому міститься картонний конверт «НОВА ПОШТА» з витиском печатки «Благодійний фонд «НЕЗЛАМНІСТЬ І ВІДВАГА» в якому виявлено «МЕМОРАНДУМ ПРО СПІВПРАЦЮ між _______________«Благодійний фонд «Будуй нову країну»; акт приймання-передачі гуманітарної (благодійної) допомоги; TOBAPO- ТРАНСПОРТНА НАКЛАДНА № 1119 «08» червня 2023 р.; ТОВАРО-ТРАНСПОРТНА НАКЛАДНА № 1118 «08» червня 2023 р.;

- протоколу перегляду відеозапису від 09 червня 2023 року;

- протоколів обшуків від 08 червня 2023 року. Зокрема, в ході проведення невідкладного обшуків (1) автомобіля Вольво ФХ 480 д.н.з. НОМЕР_3 , за адресою АДРЕСА_5 , у період часу з 16 год. 07 хв. по 16 год. 38 хв. було виявлено та вилучено 937 картонних коробок в кожній з яких знаходиться по 16 сухих пайків «Sopacko» (загальна кількість 14992 шт); (2) автомобіля Рено Магнум д.н.з. НОМЕР_4 , за адресою АДРЕСА_5, у період часу з 16 год. 41 хв. по 16 год. 50 хв. було виявлено та вилучено 1900 картонних коробок в кожній з яких знаходиться по 16 сухих пайків «Sopacko» (загальна кількість 30400 шт); (3) автомобіля Тойота Корола д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_11 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , у період часу з 17 год. 18 хв. по 17 год. 30 хв. було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Huawei з номером мобільного телефону НОМЕР_6 imei НОМЕР_7 та imei-2 НОМЕР_8 , пусті бланки товарно-транспортних накладних на 8 арк., картонна коробка з написом «Нова пошта» в якій знаходиться товаро-транспортна накладна №1119 від 08.06.2023, товаро-транспортна накладна №1118 від 08.06.2023, акт прийому-передачі на двох примірниках на 4 арк., меморандум про співпрацю на 4 арк. та сам автомобіль.

У зв`язку з чим, вважати підозру явно неприйнятною неможливо, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій, інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною.

В той час, як сама обґрунтована підозра, згадана в статті 5 § 1(c) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії (йдеться про стадію вирішення питання щодо того чи іншого запобіжного заходу). Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, в якому підозрюється особа, і полягає подальша мета розслідування.

Як наслідок є дійсними обставини, визначені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

(іі) щодо наявності ризиків

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій.

Достовірність ризиків може бути встановлена шляхом перевірки відомостей про: 1) наявність документів, які дають змогу виїхати за межі країни; 2) майновий стан особи, який дає змогу існувати в умовах переховування, у тому числі за межами країни; 3) наявність громадянства іншої держави або документів, які дають право тимчасово чи постійно проживати на території іншої країни; 4) наявність членів родини, які проживають на території іншої країни та можуть надати тимчасовий чи постійний притулок підозрюваному; 5) наявність можливості (службове становище, безпосереднє знайомство, родинні зв`язки, матеріальний вплив тощо) впливу на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 6) інші обставини, які вказують на достовірність ризиків, - та повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин кожного кримінального провадження.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

З його урахуванням слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про наявність ризиків регламентованих п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Дійсність вказаних ризиків слідчим суддею оцінено у світлі факторів, пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та того, що вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

(а) Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, то слід зауважити, що у рішенні ЄСПЛ «Loizidou проти Туреччини» від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89, п. 43, 53), у тому числі йшлося про події, що мали місце на території Республіки Кіпр під час окупації частини її території Туреччиною та судом було прямо зазначено, що норми Конвенції не можуть застосовуватись у відриві від реального стану справ та загального контексту проблеми.

Слідчий суддя враховує фактичну ситуацію в Україні, а саме те, що з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території нашої держави введений воєнний стан, який триває по цей час.

Введення в країні воєнного стану було обумовлено збройною агресією Російської Федерації проти України, розпочатої 20 лютого 2014 року, внаслідок чого частина території України (Автономна Республіка Крим і місто Севастополь) є анексованою, деякі райони Донецької та Луганської областей є тимчасово окупованими, а сама збройна агресія починаючи з 24 лютого 2022 року набула повномасштабного характеру (див. п. 5.1 Рішення КС України від 06.04.2022 № 1-р(ІІ)/2022 у справі № 3-192/2020 (465/20), відповідно, на думку слідчого судді, положення КПК України не можуть застосовуватись у відриві від реального стану справ в України та загального контексту проблеми, викликаної збройною агресією РФ.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя зауважує, що до обставин ризику втечі безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях (див. в т.ч. з цього питання пункт 8 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, котрі відповідають критеріям офіційних згідно Рішення РС України № 23 від 05.08.2022).

Також, при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі наявні обставини, зокрема, серед таких обставин підлягає оцінюванню «тяжкість покарання», що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК).

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні по справі «Punzelt v. Czech Republic» від 25.04.2000 (§ 76, заява № 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Разом з тим зазначена обставина має враховуватися крізь призму суб`єктивного сприйняття особою можливої загрози настання покарання за вчинення правопорушення, тобто фактично йдеться про ту потенційну загрозу, настання якої може спробувати уникнути підозрюваний. Саме тому, на думку слідчого судді, комплексний аналіз суворості можливого покарання має включати не тільки вид і міру санкції, передбаченої КК України, але й інші обставини негативного характеру для особи, яких вона може зазнати не тільки в результаті постановлення обвинувального вироку, але й під час самого розслідування.

Небезпеку переховування від правосуддя, на думку слідчого судді, не можна виміряти тільки залежно від тяжкості можливого покарання з точки зору самої санкції статті КК, адже її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних чинників, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її незначною, зокрема, треба враховувати характер особи, його моральні якості, наявні кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, а також його контакти. В цьому ключі тяжкість є тільки релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Відповідно, забезпечуючи таку оцінку, суд враховує, що (1) підозрюваний підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК, є тяжким та особливо тяжкими злочинами, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, на строк до 7 років, що в поєднанні (2) з даними про його особу, зокрема, характер, моральні якості, наявні кошти, зв`язки з державою, контакти, вказують на те, що в сукупності ці обставини дають підстави вважати, що серйозність покарання, в даному випадку, є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

(b) ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є дійсними з огляду на обставини встановлені ст. 178 КПК щодо підозрюваного в т.ч. з огляду на характер підозри в цій справі.

Позаяк Суд з`ясував для себе таку картину подій: ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , використовуючи благодійну організацію «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «БУДУЙ НОВУ КРАЇНУ» () та завезені на фонд сухі пайки «SOPAKCO», що надійшли до України як гуманітарна допомога від США, збувають вказаний товар за ціною 6 доларів США за одиницю товару. Так, останні використовуючи вказану благодійну організацію домовились із ОСОБА_12 щодо передачі 60 000 сухих пайків на інший благодійний фонд, за готівкові кошти у розмірі 360 000 доларів США. В подальшому, під час особистої зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з особами, що були залучені до конференційного співробітництва, у ресторані «Львівська реберня» за адресою м. Київ, вул. Павла Тичини, 2, останні домовились щодо умов передачі товару та грошових коштів. Так, останні повідомили, що сухі пайки перебувають на складі у місті Рівне, тому потребують перевезення до міста Києва. Надалі, останні визначили наступний порядок, що 07.06.2023 року ОСОБА_12 прибуває разом із ОСОБА_11 до складу у міста Рівне, де починають завантажувати товар до транспортних засобів. У свою чергу ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 очікують у місті Києві на підтвердження завантаження товару та готовності його до відправки у місто Київ. Після надходження підтвердження довірена особа від ОСОБА_12 передає обумовлені грошові кошти до однієї з осіб у місті Києві. У період з 07 по 08 червня здійснювалась завантаження сухих пайків із складу до вантажних автомобілів. Так, за цей час було завантажено 45 392 сухих пайків та у зв`язку із закінченням товару, було прийнято рішення про направлення вантажних автомобілів до міста Києва. У ході подальших обшуків вилучено тисячі сухпайків.

Збут - процес реалізації. Про умисел на збут можуть свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці товари, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування.

Наведене вказує на згуртованість, об`ємність проведених операцій, наявність низки зв`язків підозрюваних у різних містах країни, сталість діяльності, наявність низки контактів з благодійними фондами країни, збут товару оптовими партіями, вказує на те, що для підозрюваного цей злочин не сприймається, як одиничне діяння, та засвідчує у своїй сукупності можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

(с) може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що витікає з обставин вказаних у блоці (b) цього розділу ухвали, позаяк нині невстановлені усі задіяні учасники. Схема зі буту полягала у формуванні складних логістичних маршрутів між містами країни, залучення благодійних фондів, інших осіб, тож всі ці обставини потребують вивчення, з`ясування та аналізу у порядку ст. 9 КПК, однак їх доступність для підозрюваного вказує на даний ризик;

(d) щодо ризику впливу, то оцінюючи його наявність у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, іншим підозрюваним, яким відомі обставини вчинення злочину, у яких останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявність ризику впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Відповідно є доведеними обставини, визначені п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

(ііі) щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

Згідно ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, а тому визначаючись з тим, який саме запобіжний захід у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідчий суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ні ж домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин вважає, що, на даному етапі кримінального провадження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, таким, потреба у застосуванні якого є доречною (слушною) в цей час, адже саме він (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України, та які були встановлені судом.

У підсумку слідчий суддя вважає, що прокурор довів обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК, оскільки у ході даного розгляду не установлено факту того, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам. При цьому, дійсно тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте санкції статті за якими особу повідомлено про підозру в цій ситуації в сукупності з іншими обставинами, в т.ч. щодо характеру підозри збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою.

За таких обставин, слідча суддя, враховує той факт, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, уважає за доречне застосувати відповідний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначаючи строк дії такого типу заходу забезпечення кримінального провадження слідча суддя ураховує, що відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У цій ситуації, особу затримано, згідно протоколу затримання від 08 червня 2023 року, о 20:40 год. 08 червня 2023 року, а тому указаний запобіжний захід підозрюваному слід визначити, відповідно до ст. 197 КПКУкраїни, у межах 60 днів, а саме до 05 серпня 2023 року.

Також, на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПКУкраїни, яка регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, у провадженні слід визначити відповідну заставу.

При визначенні її (застави) розміру слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах … 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Також, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У контексті обставин цього кримінального правопорушення Суд вважає, що застава в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Така сума (застави) оцінена враховуючи дані про особу та її поведінку її активи та її взаємовідносини з особами, які мають забезпечити її безпеку, іншими словами, розмір застави обумовлюється судом тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виключними випадками були обставини вчинення діяння в т.ч. те, що у провадженні йшлося про передачу 60 000 сухих пайків за готівкові кошти у розмірі 360 000 доларів США, що еквівалентно щонайменше 13 161 600 грн. (курс долара США на 08 червня 2023 року 36, 546 грн.)

Щодо питання доречності покладення обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то слід відмітити таке.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПКУкраїни, в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно з урахуванням установлених обставин цього кримінального провадження на переконання слідчого судді слушним є покладення на підозрюваного у разі унесення застави наступних обов`язків: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Саме вони будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, у зв`язку з чим не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 309, 372-376, 395 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 05 серпня 2023 року.

Визначити ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2684000 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок ТУДСАУ у місті Києві (одержувач - ТУДСАУ у місті Києві, код ЄДРПОУ - 26268059, банк одержувач - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, розрахунковий рахунок - № р/р № UA1012089).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого за першою вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

? прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

? не відлучатися із населеного пункту - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

? здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК Українипостановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 15:40 год. 15 червня 2023 року.

Слідча суддя ОСОБА_1