УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 Справа №607/3164/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

та представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

під час судового розгляду у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001305 від 20 вересня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за №0001305 від 20 вересня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу останньому та продовженні його строку на даний час не зменшились. Відтак ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та можливу міру покарання, а також зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні, чинити на них тиск, шляхом погроз схиляти до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою його підзахисного, зазначивши про недоведеність та необґрунтованість вказаних прокурором ризиків. Крім того повідомив, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від суду, про що свідчить те, що після пред`явлення йому підозри, останній з`явився в судове засідання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з тим тяжкість покарання не може виправдати продовження строку тримання під вартою. Також повідомив, що з часу внесення відомостей до ЄРДР пройшло вже 1,5 роки та за цей час працівники поліції вже провели необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 не зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи тиснути на свідків, окрім того усі свідки у даному кримінальному провадженні уже допитані. Також звернув увагу на те, що ОСОБА_4 не вчинив нових злочинів, водночас судимість за вчинені ним раніше кримінальні правопорушення погашена, а також вказав на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини, роботи, зареєстрованого місця проживання. З урахуванням викладеного просив визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, який зможе гарантувати належну процесуальну поведінку останнього, що у свою чергу може бути забезпечено покладенням на нього обов`язку здати свій закордонний паспорт, застосуванням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, заперечивши щодо продовження йому строку тримання під вартою, натомість просить змінити застосований відносно нього запобіжний захід на домашній арешт або заставу.

Заслухавши клопотання прокурора, який вважає за необхідне продовжити строк застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або заставу, враховуючи думку інших учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити за безпідставністю, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2023 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого в подальшому було продовжено до 30 квітня 2023 року ухвалою суду від 01 березня 2023 року.

При вирішенні клопотань щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, а також продовжують існувати ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та продовженні його строку, зокрема останній з огляду на санкцію статті обвинувачення, яка передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, з огляду на характер кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а також зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків, зокрема шляхом погроз схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі в кримінальному провадженні. Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну застосованого відносно нього запобіжного заходу слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до двох місяців. Крім того суд приходить до переконання про відсутність підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, адже останній обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства (сексуального).

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну застосованого відносно нього запобіжного заходу на домашній арешт або заставу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 терміном до двох місяців, тобто до 25 червня 2023 року.

Судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001305 від 20 вересня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, відкласти на 15.00 год. 03 травня 2023 року, повторивши виклик учасників судового провадження та надавши вимогу на відконвоювання обвинуваченого в зал судових засідань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1