Справа № 484/3962/23
Провадження № 1-КС/484/922/23
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

21 вересня 2023 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , а також підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянув винесене у кримінальному провадженні № 0000808 старшою слідчою СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_7 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки ст. Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області, громадянки України, не працюючої, освіта неповна середня, не одруженої, без реєстрації, без паспорту, яка проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, затриманої 28.07.2023 року о 15.27 годині, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.07.2023 року на строк до 26.09.2023 року включно,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме у завданні 27.07.2023 року в післяобідній час в АДРЕСА_1 , тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , від яких він згодом помер.

Перевіривши матеріали, додані до клопотання, дослідивши докази, надані в їх обґрунтування, матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, підозрюваної та захисника, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023 року слідча за погодженням з прокурором звернулася до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваній в наданому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , мотивоване тим, що 28.07.2023 року виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті. У заподіянні тілесних ушкоджень, від яких помер ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики, яким неможливо запобігти інакше, ніж тримаючи ОСОБА_5 під вартою. Наявність ризиків також підтверджена доказами і на даний час такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою. В той же час обраний ОСОБА_5 строк тримання під вартою закінчується 26.09.2023 року, а завершити досудове розслідування в цей строк неможливо, тому що не завершене проведення призначених експертиз, також необхідно скласти обвинувальний акт, відкрити матеріали кримінального провадження учасникам, вирішити заявлені ними клопотання тощо. Прокурором продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тож слідча просить у клопотанні продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 28.10.2023 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні обґрунтованість підозри не оспорювала, проти подальшого тримання її під вартою не заперечувала.

Захисник підтримала думку підозрюваної, проти продовження тримання під вартою не заперечувала.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що в ході досудового розслідування встановлено, що 27.07.2023 в обідній час ОСОБА_5 прийшла в гості до свого знайомого ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_1 . На той час у нього в гостях також перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_5 також приєдналась до застілля. Через деякий час, в ході сумісного розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, через який остання образилась і пішла.

Того ж дня, 27.07.2023 року, після обіду ОСОБА_5 повернулась до домоволодіння ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 для подальшого з`ясування відносин з ОСОБА_9 . Разом з ОСОБА_5 прийшов її співмешканець ОСОБА_12 , який тримав в руках дерев`яну ніжку від столу. В цей же час на подвір`ї зазначеного домоволодіння між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 розпочалася бійка, в ході якої ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів скляною пляшкою та дерев`яною дошкою по голові.

В цей час ОСОБА_5 , тримаючи в руках дерев`яну ніжку від столу, яку ОСОБА_12 приніс із собою, маючи намір нанести тілесні ушкодження ОСОБА_9 , підійшла до нього зі спини. Далі, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 нанесла один удар дерев`яною ніжкою від столу по потиличній частині голови ОСОБА_9 . Від вказаного удару ОСОБА_9 впав на коліна, після чого ОСОБА_5 нанесла ще один удар дерев`яною ніжкою від столу по голові ОСОБА_9 .

Тим самим ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді дифузного травматичного субдурального крововиливу, від якого останній помер.

Нанесення ОСОБА_5 ударів ОСОБА_9 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Зазначені вище обставини підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 28.07.2023 року, по АДРЕСА_1 , під час якого виявлено труп ОСОБА_9 на підлозі під ліжком з явними ознаками травми голови; протоколом огляду місця події від 28.07.2023 року по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 і де саме сталася подія; протоколом огляду місця події від 28.07.2023 року по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_12 співмешканця ОСОБА_5 , де виявлено знаряддя злочину ніжку від столу, якою ОСОБА_5 наносила удари по голові ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , у літній кухні якого проживав ОСОБА_9 і який був очевидцем бійки і бачив як ОСОБА_5 наносила йому удари по голові ніжкою від столу, після чого ОСОБА_9 рухався, прийшов додому і ліг спати; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , в домоволодінні якого розпивали спиртні напої, а після сварилися і билися ОСОБА_9 , ОСОБА_12 і ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що з ОСОБА_5 прийшов у домоволодіння ОСОБА_13 , щоб захистити ОСОБА_5 , там були ОСОБА_14 , ОСОБА_9 і ОСОБА_15 , з якими він почав сваритися, а ОСОБА_9 кинув у нього скляну пляшку, розбив йому лоба і почав його бити. Потім підійшла його співмешканка ОСОБА_5 і він почув глухі удари, а ОСОБА_5 просила, щоб ОСОБА_16 просив пробачення. Він пішов до крана вмитися, а ОСОБА_16 тим часом вибіг з двору; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 27.07.2023 року в його будинку він, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 розпивали спиртне, потім ОСОБА_17 пішла, але згодом вернулися, вони сварилися і він попросив їх вийти з хати. Наступного дня дізнався, що ОСОБА_9 помер; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної; протоколом огляду трупу, в якому описані виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження; висновком СМЕ № 190 від 16.08.2023 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено забійну рану потилиці зліва; крововилив у шкіряно-м`язові клаптики голови; гематому правої очної ділянки; синець правого плечового суглоба; дифузний травматичний субдуральний, субарахноїдальний крововилив під оболонки головного мозку. Такі тілесні ушкодження могли утворитися 27.07.2023 року від дії тупого твердого предмета і відносяться до категорії тяжких, що призвели до смерті. Причиною смерті ОСОБА_9 виявилась важка черепно-мозкова травма у вигляді дифузного травматичного субдурального субарахноїдального крововиливу під оболонки головного мозку. Тілесні ушкодження у ОСОБА_9 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з причиною його смерті.

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, тобто підозра є обґрунтованою. Сторона захисту наведені вище встановлені під час досудового розслідування обставини та обґрунтованість підозри не оспорювала.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, із врахуванням критеріїв обґрунтованості підозри, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий, не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави.

28.07.2023 року о 15.27 годині відбулось фізичне затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

29.07.2023 року їй відповідно до вимог ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 30.07.2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.09.2023 року включно.

19.09.2023 року керівником Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області строк досудового розслідування в наданому кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

На думку суду продовження строків досудового розслідування виправдане, оскільки у справі призначені три судово-біологічні експертизи, висновки яких мають істотне значення для встановлення всіх суттєвих обставин в наданому кримінальному провадженні, однак такі експертизи досі не завершені. Крім того, учасників кримінального провадження необхідно ознайомити з матеріалами кримінального провадження, вирішити їх клопотання, скласти обвинувальний акт, що потребує часу.

ОСОБА_5 має посередню репутацію. З наданих суду протоколів допиту свідків вбачається, що вона зловживає спиртними напоями, не працює, не має документів, реєстрації. В суді вона пояснила, що не має сім`ї, роботи, утриманців, інвалідності тощо. Крім того, підозрювана мешкає в одному населеному пункті, в одному мікрорайоні зі свідками, з якими веде аморальний спосіб життя і вживає алкогольні напої, що свідчить про можливість її безпосереднього впливу на них з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Підозрювана проживає по сусідству з місцем злочину, тобто, перебуваючи на волі, може отримати доступ до місця злочину, знищити сліди злочину, впливати на свідків.

ОСОБА_5 не має усталених соціальних зв`язків, паспорту, що свідчить про можливість з її боку переховуватися від правоохоронних органів з метою уникнення відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, покарання за яке є досить суворе. Розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання. У рішенні Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останньої винуватою у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останньої від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Схильність до вживання спиртного свідчить про можливість невиконання підозрюваною процесуальних обов`язків та явки до слідчого і прокурора.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такі ризики існували на момент обрання запобіжного заходу підозрюваний і на даний час не зменшилися.

Враховуючи особу підозрюваної, яка за місцем проживання характеризується посередньо; не має сім`ї, не працює; у колі спілкування має осіб, схильних до вживання спиртних напоїв, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваної в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (п. 79) передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Наведені обставини свідчать про наявність підстав вважати, що подальше тримання ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а зазначені вище обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наведених вище підстав клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, що спричинило загибель людини, відповідно до п.п. 1,2 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розміру застави, що може бути внесена протягом строку тримання під вартою, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці ст. Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 жовтня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 28.10.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення, а підозрюваною в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: