Справа № 185/2804/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 01 лютого 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської обл., громадянки України, із вищою освітою, розлученої, працюючої контролером ДТЕК Дніпровські електромережі, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , 2009 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2023 року ОСОБА_6 , біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 побачила ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 . Об 11 год. 23 хв. з мотивів особистої неприязні ОСОБА_6 навмисне нанесла ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки по тім`яній ділянці голови зліва та два удари кулаком лівої руки по тім`яній ділянці голови з права та, продовжуючи свій намір на спричинення тілесних ушкоджень,після чого схопила потерпілу за волосся та почала тягти донизу та нанесла кілька хаотичних ударів долонями по голові та потилиці.

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ознаки встановленого судом діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, а дії обвинуваченої слід кваліфікувати як умисне легке тілесне ушкодження.

Позиція сторони захисту та обвинуваченої.

З обвинуваченням погодилась частково, вказавши що не заперечує, що вона спричинила тілесні ушкодження потерпілій, але це вона вчинила з особистих підстав. Цивільний позов не визнала. Вказала, що потерпіла її сусідка, коли вона з`явилася в її житті, то чоловік обвинуваченої почав до неї погано ставитись. Станом на 31 січня вона була розлучена з чоловіком та виходила зі свого під`їзду, коли колишній чоловік та потерпіла йшли на зустріч. При виході вона сказала колишньому чоловікові, щоб він займався дитиною, а в розмову втрутилась потерпіла. Обвинувачена не стрималась та вдарила її по обличчю та схопила за волосся. Потім її колишній чоловік почав її бити.

Після перегляду відеозапису події обвинувачена погодилась, що від її дій могли бути спричинені виявлені в потерпілої тілесні ушкодження.

Вважає, що потерпіла не переносила таких моральних страждань, як зазначено в позові, а тому позов є необґрунтованим.

Потерпіла показала, що обвинувачена в зазначений час та місці, перегородила їй дорогу в під`їзд, під час розмови зі своїм колишнім чоловіком. Потім обвинувачена завдала їй ряд ударів руками по обличчю, а потім схопила за волосся. Згодом колишній чоловік обвинуваченої її відтягнув від потерпілої. Позовні вимоги підтримує, бо був порушений її звичайний уклад життя, пошкоджено обличчя та вона зазнала фізичного болю. Лікарняний вона не відкривала.

Також досліджено докази сторони обвинувачення:

Відеозапис з камери спостереження прибудинкової території, на якому зафіксовано місце події, обвинувачену та потерпілу, де перша перегородила дорогу другій та потім обвинувачена завдала кілька ударів в область голови, після чого вхопила за волосся потягнувши донизу та хаотично завдала ще кілька ударів. Надалі особа чоловічої статі відтягнув обвинувачену від потерпілої. З пояснень учасників судового розгляду слідує, що це свідок ОСОБА_12 , який відмовився надати покази в судовому засіданні, скориставшись ст. 63 КК України.

Протоколи слідчих експериментів за участі потерпілої від 01 лютого 2023 року та за участі свідка ОСОБА_11 , під час яких обоє показали, яким чином потерпілій було завдано обвинуваченою три удари в область голови, а згодом обвинувачена схопила потерпілу за волосся та потягла донизу, завдавши хаотично ще кілька ударів.

Відповідно до висновку СМЕ №44 від 02 лютого 2023 року в ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом волосистої частини голови в тім`яній ділянці зліва та в потиличній ділянці, саден в щічній ділянці справа та на бічній поверхні шиї справа у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли утворитись 31 січня 2023 року та малоймовірне їх утворення при падінні з висоти власного зросту.

Відповідно до додаткових висновків СМЕ від 07 лютого 2023 року після дослідження експертом даних слідчих експериментів за участі потерпілої та свідка, експерт констатувала про можливість отримання потерпілою виявлених тілесних ушкоджень за обставин, на які вказано ними під час слідчої дії.

Стороною захисту на спростування доводів обвинувачення було заявлено клопотання про дослідження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6 за ст. 173 КУпАП щодо події, яка мала місце 31 січня 2023 року біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Однак, при досліджені матеріалів провадження з`ясовано, що обвинувачена притягнута до адміністративної відповідальності за хуліганські дії, в ході яких висловлювалась нецензурною лайкою, а не за завдання побоїв або тілесних ушкоджень.

Також досліджено характеризуючи дані на обвинувачену. Так, вона раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину. З пояснень сторони захисту дитина має певні захворювання, однак на підтвердження цієї обставини надано медичну документацію, яка датована 2017 роком. В тім дана обставина стороною обвинувачення не заперечувалась. За місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно. На обліках в лікарів не перебуває.

Таким чином аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що вчинено проступок.

Суд враховує дані про особу обвинуваченої, перелічені вище.

У якості пом`якшувальних обставин суд враховує фактичне визнання обвинуваченою вини у вчиненому злочині, хоча ОСОБА_6 не висловлювала жалю з приводу вчиненого, посилаючись на особисті обставини, однак факт визнання спричинення нею тілесних ушкоджень нею повністю визнаний, самі ж мотиви дій не впливають на кваліфікацію її дій.

Обтяжуючі обставини за змістом обвинувального акту не зазначені та під час судового розгляду не встановлені.

Прокурор прохав призначити покарання у вигляді штрафу, потерпіла у вигляді виправних робіт.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторін, пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових правопорушень їй необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу. Таке покарання відповідатиме особі обвинуваченої та її соціальним зв`язкам (наявність на утриманні малолітньої дитини, яка проживає з мамою).

Також потерпілою було подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з положень кримінального процесуального та цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розрахунку позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.

У суду не виникає сумніву, що у зв`язку з вчиненим правопорушенням потерпіла зазнала фізичного болю, душевних страждань, пригніченість та страх.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування слід врахувати тяжкість фізичних і моральних страждань позивачів, їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках.

Суд вважає, що потерпілій була заподіяна моральна шкода, але враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення цивільного позивача з боку цивільного відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги глибину фізичних і моральних страждань потерпілої, відсутність істотних тривалих вимушених змін у їх життєвих стосунках, з однієї сторони, дані про особу обвинуваченої з іншої сторони (наявність малолітньої дитини), суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково і стягнути на користь потерпілої моральну шкоду у розмірі 10000 гривень

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирається.

Речові докази відсутні, бо диски з відеозаписами є матеріальними носіями електронних документів і не відповідають критеріям речового доказу.

Судові витрати складають 5000 грн., які були затрачені потерпілою на правову допомогу та підтверджені договором та квитанцією.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді 50 н.м.г., що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, 10000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1