Справа № 953/4203/23
н/п 1-кс/953/4205/23
"08" червня 2023 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
У ході досудового розслідування встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше березня 2023 року, виник умисел, спрямований на надання представнику іноземної держави країни-агресора РФ допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.
Так, у період часу не пізніше березня 2023 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на території міста Харкова, діючи умисно та усвідомлюючи характер свої дій, використовуючи додаток для спілкування «Telegram», налагодив контакт з представником країни-агресора РФ.
У період березень-травень 2023 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_5 систематично отримував від представника країни-агресора РФ у додатку «Telegram» завдання на встановлення місць проживання, розташування та переміщення особового складу ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, збір інформації щодо місць розташування та маршрутів переміщення військової техніки та інших відомостей, які можуть бути використанні в проведенні підривної діяльності проти України.
На виконання казаного завдання у період березень-травень 2023 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_5 , перебуваючи на території м. Харкова, збирав інформацію про місця проживання особового складу ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, про місця тимчасового та постійного розташування, маршрути переміщення особового складу та військової техніки ЗС України, місця розташування вогневих позицій ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, а також іншу інформацію, що може бути використана для проведення підривної діяльності проти України.
Орган досудового розслідування встановив, що у період березень-травень 2023 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , дотримуючись заходів конспірації, використовуючи додаток «Telegram» з абонентським номером НОМЕР_3 , здійснював передачу невстановленому представнику іноземної держави РФ, який використовує обліковий запис з абонентським номером « НОМЕР_10 », відомості про місця проживання особового складу ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, про місця тимчасового та постійного розташування, маршрути переміщення особового складу та військової техніки ЗС України, місця розташування вогневих позицій ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, а також іншу інформацію, що може бути використана для проведення підривної діяльності проти України.
06 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 червня 2023 року за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук, у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон HUAWEI nova 5T, фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , ноутбук Lenovo Ideapad 300-14ISK, сірого та чорного кольорів, серійний номер: НОМЕР_5 , мобільний телефон Nokia, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_6 , з сім-карткою «МТС», аркуш паперу з малюнком причепу у кількості 1 шт., мобільний телефон Redmi A1, блакитного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , з сім-карткою з номером НОМЕР_9 , коробка від мобільного телефону Redmi A1 з маркуванням на коробці ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 у кількості 1 шт.
Слідчий зазначає, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може свідчити про причетність ОСОБА_5 та/або інших осіб до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
Власник майна - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, питання щодо накладення арешту просив вирішити на розсуд суду.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.
Зі змісту протоколу обшуку від 06 червня 2023 року вбачається, що 06 червня 2023 року у період часу з 08 години 16 хвилин до 11 години 15 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 червня 2023 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_5 проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон HUAWEI nova 5T, фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , ноутбук Lenovo Ideapad 300-14ISK, сірого та чорного кольорів, серійний номер: НОМЕР_5 , мобільний телефон Nokia, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_6 , з сім-карткою «МТС», аркуш паперу з малюнком причепу, мобільний телефон Redmi A1, блакитного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , з сім-карткою з номером НОМЕР_9 , коробка від мобільного телефону Redmi A1 з маркуванням на коробці ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 .
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене 06 червня 2023 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
- мобільний телефон HUAWEI nova 5T, фіолетового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;
- ноутбук Lenovo Ideapad 300-14ISK, сірого та чорного кольорів, серійний номер: НОМЕР_5 ;
- мобільний телефон Nokia, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_6 , з сім-карткою «МТС»;
- аркуш паперу з малюнком причепу у кількості 1 шт.;
- мобільний телефон Redmi A1, блакитного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , з сім-карткою з номером НОМЕР_9 ;
- коробка від мобільного телефону Redmi A1 з маркуванням на коробці ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 у кількості 1 шт.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1