Справа № 643/3836/23
Провадження № 1-кс/643/583/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суд м. Харков ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , клопотання начальника відділення СВ Харківського районного управління поліції №2 ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , який користується повноваженнями слідчого, про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2022 за №0002237,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_1 , а також на гараж № НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчими Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області, за процесуального керівництва прокурорів Салтівської окружної прокуратури м. Харкова, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002237 від 15.07.2022, у якому колишньому керівнику КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» ХМР ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного в дохід держави, оскільки, на думку сторони обвинувачення, існує реальна загроза відчуження цього майна, що у подальшому позбавить можливості застосування передбаченої ч.5 ст.191 КК України міри покарання у частині конфіскації майна.

Подаючи вказане клопотання, слідчий також подав заяву у якій підтримав клопотання та просив проводити його розгляд без його участі та виклику власника майна, оскільки існує реальна загроза відчуження вказаного майна.

З огляду на наведені слідчим обставини та положення ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без повідомлення власника майна, так як це є необхідним з метою досягнення мети вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2022 зареєстроване кримінальне провадження №0002237 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, 5 ст. 191 КК України.

Згідно викладеної при реєстрації кримінального правопорушення фабули за ч.4 ст.191 КК України, -15.07.2022 до Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення №70/5/1 3364ивід 14.07.22 Управління СБУ в Харківській області щодо виявлення ознак привласнення бюджетних коштів групою невстановлених осіб в ході виконання робіт за укладеним договором капітального ремонту комунального некомерційного підприємства.

Згідно викладеної при реєстрації кримінального правопорушення фабули за ч.5 ст.191 КК України, - в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002237 було встановлено факт заволодіння бюджетними коштами, за попередньою змовою групою осіб, в рамках виконання договорів ОЛ 3210 від 22.09.2020, КР 3210 від 27.08.2021, к-3210 від 08.10.2021 щодо капітального ремонту КНП Багатопрофільної лікарні №25 ХМР.

У даному кримінальному провадженні, слідчий за погодженням із прокурором, 10.05.2023 повідомив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

Так, згідно суті повідомленої ОСОБА_6 підозри, останній, перебуваючи на посаді директора комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» Харківської міської ради (), діючи умисно та всупереч інтересам служби, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, здійснив розтрату бюджетних коштів призначених для проведення «Капітального ремонту частини приміщень приймального відділення будівлі Літ. А-2 КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25" ХМР, за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, буд. 122», на загальну суму 2 232 469,57 грн., за наступних обставин.

Відповідно до контракту від 31.07.2015 №42 укладеного між Харківською міською радою, в особі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останнього було призначено директором комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» Харківської міської ради ().

Згідно із ч.3 ст.18 КК України ОСОБА_5 являвся службовою особою, оскільки займаючи вищезазначену посаду був наділений повноваженнями з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Приблизно у травні 2020 року, точний час не встановлений, у КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» Харківської міської ради виникла необхідність у проведенні капітального ремонту частини приміщень приймального відділення будівлі Літ. А-2 за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, буд.122.

Починаючи з цього часу, у директора КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» ХМР ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на розтрату бюджетних коштів призначених для вказаного капітального ремонту на користь ТОВ «Південбудсервіс 18» (), шляхом включення до зазначеної закупівлі медичного устаткування та подальшої оплати такого устаткування за завищеною ціною.

Так, ОСОБА_5 , з метою не проведення конкурентних торгів із закупівлі устаткування, розуміючи, що ціна на медичне устаткування у даному випадку буде складовою загальної ціни послуги з капітального ремонту, та не буде окремо відображатись у публічному доступі на закупівельному майданчику, вирішив таким чином приховати свої злочинні дії та створити умови для подальшої розтрати.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи директором та маючи відповідні повноваження для реалізації вказаного кримінального правопорушення в силу своєї посади, керуючись умислом на розтрату чужого майна, а саме бюджетних коштів, які були виділені для цільового використання та оплати капітального ремонту, приступив до виконання вказаного злочинного умислу.

12.05.2020 року, точний час не встановлено, ОСОБА_5 являючись особою уповноваженою на забезпечення цільового використання бюджетних коштів та належне виконання вимог законодавства у сфері публічних закупівель, діючи виключно з метою реалізації злочинного умислу на розтрату коштів, у порушення ст.5, п.3 ч.2 ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі», підписав наказ №135, щодо затвердження проектно-кошторисної документації на «Капітальний ремонт частини приміщень приймального відділення будівлі Літ. А-2», до якої було включено медичне устаткування без зазначення його індивідуальних особливостей, технічних та якісних характеристик, що в свою чергу виключало належне конкурентне середовище серед учасників та утворювало можливість для переможця закупівлі здійснити поставку будь-якого устаткування невизначеної якості за завищеною ціною.

За результатами проведення процедури закупівлі переможцем було визнано ТОВ «Південбудсервіс 18», як учасника що подав найбільш економічну вигідну тендерну пропозицію.

22.09.2020 між КНП «Міською клінічною багатопрофільною лікарнею №25» Харківської міської ради, в особі ОСОБА_5 та ТОВ «Південбудсервіс 18», в особі ОСОБА_8 було укладено договір ОЛ-3210 з «Капітального ремонту частини приміщень приймального відділення будівлі Літ. А-2 КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25" ХМР, за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, буд.122».

Згідно тендерної пропозиції учасника ТОВ «Південбудсервіс 18» за вказаним договором, до закупівлі передбачалась 1 (одна) послуга у вигляді капітального ремонту частини приміщень приймального відділення, яка також включала у себе поставку медичного устаткування без зазначення його індивідуальних особливостей, технічних та якісних характеристик, зокрема: ультрафіолетова лампа для знезараження у кількості 18 шт., вартістю 2 598,18 грн., за одиницю; лампа безтіньова операційна у кількості 1 шт., вартістю 133 097,23 грн., за одиницю; лампа безтіньова пересувна у кількості 1 шт., вартістю 171 148,99 грн., за одиницю; монітор пацієнта у кількості 9 шт., вартістю 109 331,20 грн., за одиницю; дефібрилятор у кількості 2 шт., вартістю 82 310,18 грн., за одиницю.

Відповідно до положень вказаного договору було передбачено істотні умови та обов`язки сторін:

- п.3.1. Обсяг, вартість та термін виконання робіт, а також обсяг та строки фінансування по договору визначаються календарним графіком виконання робіт, планом фінансування і договірною ціною, які є невід`ємною частиною даного Договору. Договірна ціна складає 34 060 385,00 грн., (тридцять чотири мільйони шістдесят тисяч триста вісімдесят п`ять гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 5 676 730,83 грн. (п`ять мільйонів шістсот сімдесят шість тисяч сімсот тридцять гривень вісімдесят три копійки);

- п.3.2. Фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету м. Харкова 26 187 229,13 грн., та Державного бюджету України. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін;

- п.3.3. У разі зменшення суми договору договірна ціна підлягає коригуванню у разі настання підстав у урахуванням уточнення обсягів робіт, цін не ресурси, внесення змін до законодавства України в частині системи оподаткування робіт та інших підстав, визначених умовами Договору;

- п.3.5. Уточнення вартості робіт по Договору можливе за умови документального підтвердження підрядником настання таких підстав, а також з урахуванням порядку зміни умов Договору про закупівлю, згідно Закону України «Про публічні закупівлі» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668;

- п.4.1. Розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після підписання сторонами акту приймання виконаних робіт;

06.10.2021 у зв`язку із зменшенням обсягів фінансування замовника, між КНП «Міською клінічною багатопрофільною лікарнею №25» ХМР, в особі ОСОБА_5 та ТОВ «Південбудсервіс 18», в особі ОСОБА_8 , було укладено додаткову угоду №9 до договору ОЛ-3210 від 22.09.2020, відповідно до якої було внесено зміни до п.3.1, 3.2 Договору, а саме:

- договірна ціна складає 20 748 679,60 грн., (Двадцять мільйонів сімсот сорок вісім тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень 60 копійок), у тому числі ПДВ 3 081 416,60 (Три мільйони вісімдесят одна тисяча чотириста шістнадцять гривень 60 копійок);

- фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету м. Харків 6 941 623,26 грн., у 2021 та за рахунок надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам 13 807 056,34 грн., у 2020 році;

- Додаток 1 «Договірна ціна», Додаток 2 «Календарний план виконання робіт», Додаток 3 «План фінансування» в новій редакції;

Таким чином, після підписання вказаної додаткової угоди №9 директором КНП «Міської клінічної багатопрофільної лікарні №25» ХМР ОСОБА_5 , було підтверджено, що жодних змін, крім коригування договірної ціни та джерела фінансування у рамках договору не відбулося.

Відповідно до вимог ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» - умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Одночасно з цим, 06.10.2021 директором ТОВ «Південбудсервіс 18» ОСОБА_8 , на адресу замовника - КНП «Міської клінічної багатопрофільної лікарні №25» ХМР, було надано уточнений локальний кошторис на придбання устаткування, меблів та інвентарю №02-01-008 до додаткової угоди №9 від 06.10.2021 до договору ОЛ-3210 від 22.09.2020.

Відповідно до вказаного локального кошторису, підрядником без будь-якого обґрунтування коливання ціни на ринку та отримання роз`яснення уповноваженого органу у сфері закупівель, було внесено зміни до кошторису №02-01-008, щодо збільшення вартості за одиницю товару та специфікації, зокрема: ультрафіолетова лампа для знезараження у кількості 18 шт., вартістю 5 500,00 грн., за одиницю; операційний світильник LUVIS М/L 200 лампа безтіньова операційна (L) у кількості 1 шт., вартістю 505 607,48 грн., за одиницю; «операційний світильник LUVIS Е 100 (мобільний) лампа безтіньова передвижна» у кількості 1 шт., вартістю 31 653,74 грн., за одиницю; монітор ANI V2 додатково укомплектований датчиками (монітор пацієнта) у кількості 6 шт., вартістю 335 338,32 грн., за одиницю; «дефібрилятор-монітор BeneHeart D3» укомплектований сумкою (дефібрилятор) у кількості 2 шт., вартістю 238 844,00 грн., за одиницю;

06.10.2021, точний час не встановлений, ОСОБА_5 являючись особою уповноваженою на забезпечення раціонального та ефективного цільового використання бюджетних коштів та належне виконання вимог законодавства у сфері публічних закупівель, перебуваючи на робочому місці за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 122, будучи обізнаним про те, що відомості у локальному кошторисі на придбання устаткування, меблів та інвентарю №02-01-008 поданого в рамках додаткової угоди №9 від 06.10.2021 до договору ОЛ-3210 від 22.09.2020, відрізняються від первинної тендерної пропозиції учасника ТОВ «Південбудсервіс 18», та за своїм змістом не відповідають вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» у частині ціноутворення, а також те, що ціни у вказаному кошторисі у подальшому будуть внесені підрядником до акту вартості устаткування для оплати вказаного товару, прийняв такий кошторис від підрядника з метою розтрати грошових коштів.

Так, 08.10.2021 ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу на розтрату чужого майна до кінця, знаходячись на робочому місці за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 122, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем та використовуючи його всупереч інтересів служби, у порушення ч.4 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» та своїх безпосередніх обов`язків, будучи розпорядником коштів підприємства та розуміючи що жодних істотних умов щодо ціни устаткування до договору не вносилось, достовірно знаючи ціну медичного устаткування у тендерній пропозиції ТОВ «Південбудсервіс 18», ігноруючи вказану обставину на користь підрядника, а також скориставшись тим, що медичне устаткування поставляється в рамках 1 (послуги) капітального ремонту та використовуючи вищевказані факти для маскування своїх незаконних дій, здійснив прийом вказаного медичного устаткування на суму, що на 2 232 469,57 грн., більше ніж було передбачено тендерною пропозицією учасника, а саме: ультрафіолетова лампа для знезараження у кількості 18 шт., з різницею між тендерною пропозицією 49 809,31 грн.; лампа безтіньова операційна у кількості 1 шт., з різницею між тендерною пропозицією 381 283,33 грн; лампа безтіньова пересувна у кількості 1 шт., з різницею між тендерною пропозицією 13 290,71 грн; монітор у кількості 6 шт., з різницею між тендерною пропозицією 1 475 018,57 грн; дефібрилятор у кількості 2 шт., з різницею між тендерною пропозицією 330 043,76 грн.

Після чого, продовжуючи діяти всупереч вимог всіх наявних діючих норм, які регламентують діяльність публічних закупівель, цього ж дня, ОСОБА_5 , особисто підписав та скріпив печаткою КНП «Міської клінічної багатопрофільної лікарні №25», акт №9/1 вартості устаткування від 08.10.2021, наданий підрядником, на підставі якого на розрахунковий рахунок ТОВ «Південбудсервіс 18», було безпідставно перераховано бюджетні грошові кошти за медичне устаткування на загальну суму 2 232 469,57 грн.

Внаслідок умисних злочинних дій керівником КНП «Міської клінічної багатопрофільної лікарні №25» Харківської міської ради ОСОБА_5 , інтересам територіальної громади в особі Харківської міської ради було завдано збитки на загальну суму 2 232 469,57 грн., що є особливо великими розмірами, оскільки на період скоєння кримінального правопорушення, сума завданих збитків у шістсот і більше разів перевищувала неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Питання про те, чи утворюють такі дії склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч.5 ст.191 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

За вказаних вище обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою на даному етапі досудового провадження.

Викладене узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до п.3 ч.2, ст.170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з приписами ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Аналіз викладеного законодавства і обставин справи свідчить, що є передбачені законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, санкція ч.5 ст.191 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити йому покарання у виді конфіскації майна.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що підозрюваному ОСОБА_5 , на праві приватної власності належить гараж № НОМЕР_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а також квартира загальною площею 31,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У той же час на сторону обвинувачення законодавцем покладено обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином слідчий суддя дійшов висновків про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, який у випадку доведення його винуватості у вчиненні вказаного злочину може понести покарання вигляді конфіскації майна, а також наявність підстав вважати, що незастосування обмежень розпорядження майном, що перебуває у власності підозрюваного, може призвести до вжиття заходів останнім для відчуження належного йому майна на користь третіх особ, тощо, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

У той же час, слід зауважити, що порушення речових прав не можуть перешкоджати досягненню цілей й завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності, необхідність накладення якого обґрунтовано обумовлена потребою забезпечення конфіскації майна як виду покарання у випадку доведення його винуватості у вчиненні вказаного злочину та запобігання можливості його відчуження на користь третіх осіб, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

За такого, врахувавши мету накладення арешту на майно, правову підставу, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що слід надати згоду на арешт майна.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства під час розгляду питання про арешт майна, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

Частина 4 ст.173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 саме шляхом позбавлення права розпорядження вказаним майном, з метою запобігання можливості підозрюваного його відчуження, оскільки такий ризик не є вочевидь необґрунтованим. При цьому власник не позбавлений у праві користуватись таким майном.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Поряд з цим слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, а тому відповідні обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження. Таким чином всі обставини, проаналізовані в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав. За наведених обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони розпорядження, з забороною органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо наступних об`єктів нерухомості:

- квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_1 ;

- гаражу № НОМЕР_2 розташованого за адресою АДРЕСА_2 право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1