УХВАЛА

Іменем України

01.09.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Житомирської окружної прокуратури, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 розглянути скаргу заявника від 14.08.2023 року на недотримання розумних строків під час досудового розслідування кримінального провадження №0000511 від 30.08.2020 року.

В обґрунтування вимог вказано, що слідчим відділом Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000511 від 30.08.2020 року за фактом відроблення (фальсифікації) офіційних документів.

16.08.2023 року заявник звернулася до керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 зі скаргою на недотримання розумних строків під час досудового розслідування № 0000511 від 30.08.2020 року, якою просив усунути недотримання розумних строків шляхом надання відповідних обов`язкових до виконання вказівок органу досудового розслідування - СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, в особі дізнавача ОСОБА_5 та прокурору Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень в 1 місяць.

31.08.2023 року від заявника надійшла заява, якою останній зазначив, що 30.08.2023 року ним отримано постанову заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 21.08.2023 року про відмову у задоволенні скарги. Таку постанову заявник вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, просить її скасувати.

Заявник просив розгляд справи проводити без його участі.

Прокурор Житомирської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

З урахуванням того, що для розгляду даної категорії скарги встановлено скорочені терміни, а скаржник подавши на адресу суду звернення про розгляд скарги без його участі, відповідно до вимог п. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи в продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положення ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме, у запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді здійснюється виконання функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (ст. 17) прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури. Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого рівня є:

1) для прокурорів, у тому числі прокурорів - стажистів окружних прокуратур, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

3) для керівника окружної прокуратури, його першого заступника та заступників - керівник відповідної обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

4) для керівника обласної прокуратури, його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Офісу Генерального прокурора - Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;

5) для першого заступника та заступника Генерального прокурора - Генеральний прокурор.

У разі утворення спеціалізованих прокуратур (крім Спеціалізованої антикорупційної прокуратури) прокурори вищого рівня в межах таких прокуратур визначаються Генеральним прокурором.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та виконувати інші дії, які стосуються реалізації цих функцій прокурора, застосовуючи в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Відповідно до ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Пунктами 1,9-1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.308 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2,6 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Частинами 1,3 ст.110 КПК України встановлено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Виходячи із наведених вище норм КПК України заявником могли бути оскаржені відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України дія або бездіяльність прокурора щодо не розгляду скарги на недотримання розумних строків в порядку та строки, передбачені ст.308 КПК України, або відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, яке відповідно до ч.ч.1,3 ст.110 КПК України мало бути оформлено постановою.

Дослідивши зміст скаргиОСОБА_3 , слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000511 від 30.08.2020 року, в рамках якого ОСОБА_3 16.08.2023 року звертався до керівника Житомирської окружної прокуратури зі скаргою на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 21.08.2023 року відмовлено у задоволенні скарги.

Обґрунтовуючи вказану постанову, прокурор зазначив, що процесуальними керівниками у межах досудового розслідування неодноразово вживалися заходи до забезпечення повноти досудового розслідування з метою прийняття законного рішення, у відповідності до вимог ст. 36 КПК України, в тому числі щодо надання письмових вказівок дізнавачу про проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, двічі у 2022 році та двічі у 2023 році, крім того процесуальним керівником у межах кримінального провадження самостійно проводилися слідчі дії, вживалися заходи реагування на бездіяльність дізнавача шляхом ініціювання проведення службового розслідування перед керівництвом відділу дізнання ГУНП в Житомирській області. Прокурор зазначив, що зважаючи на викладене, наразі відсутні підстави для надання вказівок прокурору у порядку ст. 308 КПК України.

Матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні не надавались.

Разом з тим, зі змісту постанови прокурора від 21.08.2023 року вбачається, що остання не містить змісту обставин, які оскаржуються, за таких обставин не можливо встановити належне їх обгрунтування та надати правову оцінку обставинам які підлягали б встановленню, відсутні посилання на докази, якими така постанова обґрунтована, а саме які слідчі дії проведено, які письмові вказівки надавались дізнавачу щодо проведення необхідних слідчих (розшукових) дій; які проведені прокурором слідчі дії; які слідчі дії не можливо було провести в розумні строки, які заходи вживались для їх проведення, які заходи реагування вчинялись на бездіяльність дізнавача. В постанові прокурор зазначає, що відсутні підстави для надання вказівок прокурору у порядку ст. 308 КПК України, та не зазначає, щодо можливих вказівок дізнавачу, проте відсутні відомості щодо подальної долі досудового розслідування ( повідомлення підозри, закриття кримінального провадження).

Таким чином, постанова заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 21.08.2023 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 103, 110, 217, 220, 303, 307,308 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постановузаступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 21.08.2023 року, постановлена в рамках кримінального провадження №0000511 від 30.08.2020 - скасувати.

Зобов`язатикерівника Житомирської окружної прокуратури розглянути скаргу ОСОБА_3 від 16.08.2023 року та прийняти з результатами розгляду відповідне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 110, 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1