Справа № 133/2767/22
Провадження №11-кп/801/661/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 06.08.2022, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лемешівка Калинівського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня, не судимого,

визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк вирішено обчислювати з дати постановлення вироку - 21.04.2023.

Вирішено питання з речовим доказом та процесуальними витратами.

Судом встановлено, що 06.08.2022 близько 10 год 00 хв в м. Козятин, Вінницької області, водій ОСОБА_7 , керуючи електроскутером YADEA S-TOUR, червоного кольору, без державного номерного знаку, рухався по вулиці Склярова в напрямку від перехрестя з вулицею Незалежності до перехрестя з вулицею Грушевського. Під`їхавши до рівнозначного Т-подібного перехрестя з вулицею Стуса, ОСОБА_7 в м. Козятин, Вінницької області, не виконав вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами від 02.12.2020 № 1192 (далі - ПДР України), не надав переваги у русі велосипедисту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по вулиці Стуса в напрямку вулиці Склярова, і виїхала на перехрестя вулиць Стуса і Склярова праворуч від електроскутера, яким керував ОСОБА_7 . Внаслідок порушення ОСОБА_7 вимог п.16.12 ПДР України сталось зіткнення електроскутера і велосипеда, в результаті якого велосипедист ОСОБА_8 впала з велосипеда і отримала тілесні ушкодження.

Так, відповідно до вимог п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи СЕ-19/102-22/15340-ГТ від 21.10.2022, можливість попередження даної дорожньо-транспортній пригоди у водія електроскутера YADEA S-TOUR ОСОБА_7 з технічної точки зору забезпечувалось виконанням ним вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху, для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру та при умові постійного контролю за рухом даного електроскутера. Крім того, за висновком експерта, порушення водієм ОСОБА_7 вказаних вимог Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 91 від 31.10.2022, в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого двохкісточкового перелому лівої гомілки, перелому лівої малогомілкової кістки у верхній третині, підвивиху лівої великогомілкової кістки у гомілково-ступневому суглобі. За ступенем тяжкості вищевказані переломи у громадянки ОСОБА_8 за ознакою тривалого (понад 21 добу) розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (п, 2.2.1 п/п (в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95.).

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До закінчення апеляційного розгляду кримінального провадження прокурор відмовився від своєї апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 порушується питання про скасування вироку Козятинського районного суду Вінницької області від 21.04.2023 та звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Апелянт вважає, що вирок суду ухвалений із порушенням законодавства про кримінальну відповідальність. Вказує, що він визнав свою вину, примирився з потерпілою, відшкодував усі завдані збитки. Він та потерпіла звернулись до суду з клопотаннями про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання через притягнення його до кримінальної відповідальності за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.05.2010, адже відповідно до ст. 89 КК України він вважається таким, що не має судимості.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого та потерпілої на підтримку апеляційних вимог, прокурора, який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. За правилами ч. 8 вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, за який передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України не судимий, вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілою та відшкодував їй завдані збитки, про що свідчить заява потерпілої ОСОБА_8 .

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо безпідставної відмови судом першої інстанції в задоволенні клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за примиренням сторін з тих підстав, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_7 дійсно притягувався до кримінальної відповідальності за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.05.2010 за ч. 1 ст. 309,ч. 2 ст. 315 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років та був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки.

Однак на момент вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_7 слід вважати таким, що вперше вчинив кримінальне правопорушення.

При визначенні особи такою, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, необхідно враховувати кримінально-правовий зміст поняття «вчинення злочину вперше». Це означає, що особа визнається такою, яка вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин вперше і у випадку, якщо кримінальне правопорушення фактично було вчинено нею хоча і не вперше, але на день його чинення існували юридичні підстави, що виключали можливість визнання вчинення кримінального правопорушення повторним або рецидивом злочинів. Це має місце, зокрема, якщо за раніше вчинений злочин: а) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК (у тому числі у зв`язку з закінченням строків давності), згідно із законом про амністію чи на підставі акта про помилування; б) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинене кримінальне правопорушення, однак на момент вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину судимість була погашена або знята; в) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 КК України, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, кримінальна протиправність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

Також в п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», визначено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Таким чином, до набрання вироком законної сили, апеляційним судом встановлені обставини, які підтверджують наявність підстав та умов для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, так як він вперше вчинив кримінальний проступок, повністю відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, потерпіла і обвинувачений підтвердили, що вони примирилися, потерпіла не має жодних претензій до обвинуваченого та просила закрити кримінальне провадження.

ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається судом.

Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 403, 404, 407, 409, 418, 419 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_9 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2023 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4