Справа № 694/1757/23
провадження № 1-кс/694/646/23
УХВАЛА

про арешт майна

28.07.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000997 від 21.07.2023,-

в с т а н о в и в:

Слідча ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на виявлене та опечатане під час огляду місця події 21.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 : паливо-роздавальний модуль з резервуаром об`ємом 10 м3 зі скрапленим газом пропан-бутан заповненого на 82% та металеві ємкості з вмістом дизельного палива та бензину (залишок ДП та бензину в ємкостях не встановлено, через унеможливлення потрапити всередину приміщення) разом із заправочним обладнанням.

Визначити місце зберігання речових доказів територію попереднього місця знаходження вищевказаних предметів за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 21.07.2023 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено автозаправочну станцію, яка здійснювала продаж скрапленого газу, дизельного пального та бензину без відповідних документів на право здійснення даної підприємницької діяльності та без документів на пальне.

Відомості про дану подію 21.07.2023 внесено до ЄРДР за №0000997 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

В ході проведення огляду, за адресою: АДРЕСА_1 - було виявлено та опечатано паливо-роздавальний модуль з резервуаром об`ємом 10 м3 зі скрапленим газом пропан-бутан заповненого на 82% та металеві ємкості з вмістом дизельного палива та бензину (залишок ДП та бензину в ємкостях не встановлено, через унеможливлення потрапити всередину приміщення) разом із заправочним обладнанням.

Вищевказані речі оглянуті та постановою слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що виявленні та опечатані 21.07.2023: паливо-роздавальний модуль з резервуаром об`ємом 10 м3 зі скрапленим газом пропан-бутан заповненого на 82% та металеві ємкості з вмістом дизельного палива та бензину ( залишок ДП та бензину в ємкостях не встановлено, через унеможливлення потрапити всередину приміщення) разом із заправочним обладнанням, являються тимчасово вилученим майном, які є об`єктами злочину, у встановленому порядку визнані речовим доказом у провадженні, тому згідно ст. 170 КПК України на них повинен бути накладений арешт.

Слідча СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_5 не зявився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує, однак просив залишити майно, на яке слідчий просив накласти арешт йому на відповідальне зберігання.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000997 від 21.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

21.07.2023 року, слідчим було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та опечатано: паливо-роздавальний модуль з резервуаром об`ємом 10 м3 зі скрапленим газом пропан-бутан заповненого на 82% та металеві ємкості з вмістом дизельного палива та бензину (залишок ДП та бензину в ємкостях не встановлено, через унеможливлення потрапити всередину приміщення) разом із заправочним обладнанням, що підтверджується протоколом огляду місця події.

Вказане майно постановою слідчого від 24.07.2023 визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вказане майно має важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відповідає критеріям ст.ст. 98, 167 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому, з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження та збереження виявленого в ході огляду майна, як речового доказу, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для накладення на нього арешту, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

При цьому, суд виходить і з того, що ст.96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому оскільки ч. 1 ст. 204 КК України передбачено можливість призначення покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то і з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації на зазначене майно слід накласти арешт.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Щодо вказаних речових доказів слідчий суддя вважає за доцільне з метою їх збереження накласти на них арешт на час досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за можливе передати вказане майно ОСОБА_5 , як співорендарю на відповідальне зберігання, зобов`язавши останнього надати його для огляду за першою вимогою слідчого або прокурора у разі такої потреби.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосуванняарешту може призвести до знищення майна.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000997 від 21.07.2023 задоволити частково.

Накласти арешт на виявлене та опечатане під час огляду місця події 21.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 майно: паливо-роздавальний модуль з резервуаром об`ємом 10 м3 зі скрапленим газом пропан-бутан заповненого на 82%; металеві ємкості з вмістом дизельного палива та бензину (залишок ДП та бензину в яких не встановлено, через унеможливлення потрапити всередину приміщення) разом із заправочним обладнанням, які установлено на території цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та перебуває у фактичному користуванні співорендаря ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів, у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти дії по відчуженню і зміні власників цього майна.

Вказане майно, на яке накладено арешт залишити на зберіганні на території цілісного майнового комплексу, зобов`язавши ОСОБА_5 забезпечити збереження майна, на яке накладено арешт та надати вказане майно для огляду за першою вимогою слідчого або прокурора у разі такої потреби.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у данному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1