Справа № 742/1426/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/521/23
Категорія - ч. 4 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000176 від 10.02.2023 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2023 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, раніше неодноразово судимого, востаннє: 12.01.2021 Прилуцьким міськрайонним судом в Чернігівській області за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України з урахуванням вироку Чернігівського апеляційного суду від 30.03.2021 року до 2 років позбавлення волі, без конфіскації майна, звільнений по відбуттю покарання 16.11.2022,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187, ст. 128 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання: за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту фактичного затримання, а саме 10.02.2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 10.02.2023 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Вироком суду визнано доведеним, що 10.02.2023 близько 15 год. 30 хв. (точного часу не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Перемоги в м. Прилуки, між будинками № 112 та № 114, звернув увагу на раніше йому не знайому ОСОБА_9 , котра тримала в лівій руці сумку. У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілої. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за допомогою власної сили рук, ривком, поєднаним зі скручуванням, усвідомлюючи що він своїми діями завдає тілесних ушкоджень потерпілій, шляхом ривку вирвав з руки потерпілої ОСОБА_9 належну їй жіночу сумку, внаслідок чого остання, втратила рівновагу і впала, ударившись правим коліном об асфальтове покриття, в результаті отримавши тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_7 з сумкою чорного кольору з шкірозамінника з тисненням у вигляді крокодила, вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 953 від 23.02.2023 - 150,00 грн в середині якої знаходився мобільний телефон марки "Nокіа" модель 101, на 2 сім-карти, сірого кольору, вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 953 від 23.02.2023 - 350,00 грн, пориста чорна шоколадка фірми "Рошен", вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 953 від 23.02.2023 - 23,63 грн, окуляри для зору в пластиковій напівпрозорій оправі, коричневого кольору, з лівої сторони на вушку оправи мається наліпка білого кольору, де частково є напис "+0,5", РМЦ 64-66, на внутрішній стороні вушка є напис ZHANL ISHUN, на іншому - 868-56.А8, вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 953 від 23.02.2023 - 103,33 грн, пенсійне посвідчення та посвідчення ветерана видані на ім`я ОСОБА_9 та грошові кошти в сумі 73,00 грн, з місця вчинення злочину зник.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 умисно спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді пошкодження зв`язкового апарату лівого плечового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та закритого уламкового перелому правого надколінника, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційних скарг

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 4 ст. 187 на ч. 1 ст. 187 та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 187 КК України. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що в діях ОСОБА_7 немає такої кваліфікуючої ознаки як «вчинення в умовах воєнного стану». Вказує, що за ст. 67 КК України однією з обтяжуючих обставин передбачено «вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану», яка за своєю суттю фактично співвідноситься з такою ж кваліфікуючою ознакою. Для вчинення даного злочину ОСОБА_7 жодним чином не використовував умови воєнного стану, тому вважає, що кваліфікація дій за ч. 4 ст. 187 КК України та призначення покарання в межах санкції даної частини порушує конституційний принцип індивідуалізації покарання. Також не погоджується з висновками суду про відсутність пом`якшуючих покарання обставин та підстав для застосування ст. 69 КК України, зокрема щирого каяття, оскільки обвинувачений хоча і не пам`ятав обставини справи, однак протягом розгляду справи засуджував свій вчинок та жалкував про вчинене, висловлював співчуття потерпілій та просив вибачення, висловлював готовність відповідати за вчинене. Також пом`якшуючою обставиною захист вважає відсутність наслідків злочину у виді спричинення майнової шкоди, оскільки усе відібране майно було повернуто потерпілій того ж дня без пошкоджень та втрати його вартості. Потерпіла претензій не має та не наполягала на призначенні суворого покарання, тому вважає можливим застосувати ст. 69 КК України.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом І інстанції не було застосовано закон, який підлягає застосуванню, оскільки санкцією ч. 4 ст. 187 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке не було застосовано судом.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу та просила задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги адвоката просила відмовити через безпідставність.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали вимоги поданої захисником апеляційної скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні вироку

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Стосовно оскарження адвокатом кваліфікації таких дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 187 КК України, оспорюючи при цьому кваліфікуючу ознаку «у період воєнного стану», вважаючи таку відповідно до ст. 67 КК України обтяжуючою обставиною, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжує діяти.

Вирішальним для кваліфікації дій особи за ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою «в умовах воєнного стану» є час вчинення розбою - до введення воєнного стану чи після цього і його місце вчинення - територія України.

У підтвердження такого висновку свідчить формулювання кваліфікуючої ознаки «в умовах воєнного стану», тоді як обставину, яка обтяжує покарання, передбачену п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, - «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану», суд може врахувати саме у разі використання особою негативних наслідків, спричинених воєнним станом, під час вчинення злочину, чого у даному випадку не вбачається, про що вказує і сам апелянт.

Відтак, висновок суду про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 187 КК України є вірним, з таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

За змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.

З вироку вбачається, що обставин, які б пом`якшували покарання, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено, такий висновок суду обґрунтований відсутністю у обвинуваченого критичної оцінки своїх дій та бажанням пом`якшити покарання і з ним погоджується апеляційний суд.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, як про те йдеться у апеляційній скарзі захисника.

Разом з тим, твердження прокурора у апеляційній скарзі про незастосування судом закону про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, слушне.

Злочин, передбачений ст. 187 КК України є корисливим. Санкцією ч. 4 ст. 187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Додаткове покарання є безальтернативним.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом безпідставно не застосовано додаткове покарання, прямо передбачене санкцією частини статті.

Призначаючи покарання за новим вироком, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий та маючи непогашену судимість, звільнившись з місць позбавлення волі через незначний проміжок часу вчинив новий злочин з корисливим мотивом, перебуваючи у стані алкогольного сп`янінні, внаслідок чого навіть не пам`ятав обставин скоєного, що підвищує його суспільну небезпечність, перебування на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розладу внаслідок вживання канабіоїдів, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, наявність обставин, що обтяжують його покарання, якими є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має та просила суд суворо його не карати, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з часу фактичного затримання.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_7 покарання - скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з постановленням нового вироку. Апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 374, 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

ОСОБА_7 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке перебуває у власності засудженого, окрім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання - 10.02.2023 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4