Справа № 738/1033/23
№ провадження 1-в/738/80/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме виправними роботами.

Клопотання мотивоване тим, що він засуджений вироком Енергодарського міського суду за ч.3 ст.368 КК України до 5 років позбавлення волі, на даний час він відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання, за час відбування покарання має одне заохочення, діючих стягнень не має, був працевлаштований на швейній дільниці підприємства установи виконання покарань, де в роботі проявив себе позитивно, однак за станом здоров`я був вимушений припинити працювати, зазначає про те, що в ДУ «Менська ВК(№91)» відсутня робота, яку він міг би виконувати без ризиків для здоров`я, протягом всього строку відбування покарання займається самоосвітою, отримав відповідні сертифікати, має сім`ю, вважає, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України, а саме на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі виправними роботами.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд клопотання з його участю в режимі відеоконференції до суду не надав.

Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та спостережної комісії ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що поведінка засудженого протягом усього часу відбування покарання не була позитивною, останній протягом 2022 року тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, на противагу цьому має лише одне заохочення, яке було застосоване до нього ще в 2021 році, на даний час не працює, а тому належними доказами не підтверджено, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 квітня 2015 року за ч.3 ст.368 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією частини належного йому майна.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2015 року вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 квітня 2015 року залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 29 травня 2020 року.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

На підтвердження та обґрунтування заявлених засудженим ОСОБА_2 в клопотанні вимог, останнім надано суду: копії сертифікатів про успішне проходження навчання; консультативних висновок лікаря алерголога від 09 грудня 2019 року; гарантійний лист, виданий директором ТОВ «ТУРЕОС», з якого вбачається, що вказане товариство гарантує працевлаштування ОСОБА_2 після звільнення з місць позбавлення волі на посаду приймальника-відправника; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якою підтверджено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ТУРЕОС»; копію свідоцтва про шлюб.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01 червня 2022 року.

За час перебування в ДУ «Запорізький СІЗО» встановлений режим тримання не порушував, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.

З 21 серпня 2020 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», де характеризується негативно.

За час відбування покарання в установі вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, дотримується під контролем, допускає порушення розпорядку дня. На підставі заяви та договору цивільно-правового характеру від 01 листопада 2020 року по 01 листопада 2021 року був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи, до роботи ставився добре. Згідно з поданою засудженим письмовою заявою виявив бажання залучатися до суспільно корисної праці та з 01 жовтня 2021 року по 01 лютого 2022 року виконував обов`язки нічного днювального відділення СПС №6, до виконання покладених на нього обов`язків ставився посередньо. На даний час засуджений в установі не працевлаштований, письмових заяв щодо його працевлаштування до адміністрації установи не подавав. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до поставлених завдань ставиться байдуже. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем, з представниками адміністрації не завжди ввічливий та чемний, на зроблені йому зауваження реагує на власний розсуд. Відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них байдуже, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Правова освіта».

З довідки про стягнення та заохочення, вбачається, що за час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_2 отримав 3 стягнення, а саме: 15 та 22 квітня 2022 року за відмову наводити належний санітарний стан в камері ДІЗО (на даний час погашені); 17 травня 2022 року за порушення розпорядку дня (на даний час погашене); та 1 заохочення, яке було застосоване до нього 15 березня 2021 року за виконання покладених обов`язків робітника швейної дільниці та додержання правил поведінки.

Згідно з постановою спостережної комісії Менської міської ради №45 (протокол №16 від 14 липня 2023 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, виправними роботами.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, або довічного позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Отже, законодавцем визначено, що заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Статтею 57 КК України визначено межі строків покарання у виді виправних робіт від шести місяців до двох років та вказано категорії осіб, до яких не можуть бути застосовані виправні роботи.

З наявної в матеріалах справи характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_2 характеризується негативно, дотримується під контролем норм, що визначають порядок та умови відбування покарання, з 01 листопада 2020 року по 01 листопада 2021 року працював на швейній дільниці, до роботи ставився добре, за що 15 березня 2021 року отримав заохочення, після чого тричі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а саме 15, 22 квітня та 17 травня 2022 року. На даний час засуджений на підприємстві установи не працевлаштований, з письмовими заявами з приводу його працевлаштування до адміністрації установи не звертався. Залучається до суспільно корисної праці, з 01 жовтня 2021 року по 01 лютого 2022 року виконував обов`язки нічного днювального відділення СПС №6, поставлені перед ним обов`язки виконував посередньо, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до поставлених завдань ставиться байдуже, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них також байдуже.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №22 від 30 листопада 2022 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього та ст.82 КК України, оскільки останній не став на шлях виправлення, рішення прийнято одноголосно (а.о.с.137).

Засуджений ОСОБА_2 був ознайомлений з прийнятим рішенням комісією та порядком його оскарження. Вказане рішення не оскаржував.

Будь-які відомості про позитивні зміни в поведінці засудженого ОСОБА_2 після прийняття рішення комісією установи відсутні. В поведінці засудженого не відбулися позитивні зрушення, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Проходження засудженим ОСОБА_2 онлайн-курсів свідчить про підвищення його рівня самоосвіти, але, на думку суду, є недостатнім для підтвердження того, що він вже став на шлях виправлення в розумінні ст.82 КК України.

Посилання засудженого на те, що він не має діючих стягнень, на даний час не порушує режим утримання та відбув визначену законом частину покарання, а тому заслуговує на застосування до нього положень ст.82 КК України, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки, вказані обставини не є визначальними під час вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки погашення та зняття стягнень має важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої ст. 82 КК України, таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо поведінка свідчить про те, що останній став на шлях виправлення, а дотримання засудженим норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями ст. 107 КВК України.

Згідно з постановою спостережної комісії Менської міської ради №45 (протокол №16 від 14 липня 2023 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, виправними роботами.

Однак, суд вважає необхідним зазначити про те, що рішення спостережної комісії мають рекомендаційний характер і також не є визначальними під час вирішення питання про застосування до засуджених пільги, передбаченої ст. 82 КК України. Водночас з тим, суд вважає необхідним зазначити, що прийняте спостережною комісією рішення нічим не мотивоване.

Вказані вище обставини жодним чином не доводять, що засуджений ОСОБА_2 став на шлях виправлення, оскільки його поведінка і ставлення до праці та виконання обов`язків в період відбування покарання не засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_2 став на шлях виправлення, оскільки його поведінка за весь час відбування покарання не завжди була законослухняною, ставлення до праці не завжди було сумлінним, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 82 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку про те, що він став на шлях виправлення.

Керуючись статтями 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, виправними роботами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 28 серпня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1