Справа №579/1916/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/974/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 20 лютого 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій останній просить вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 20 лютого 2023 року змінити та призначити йому покарання у виді штрафу.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено йому за цим законом покарання у виді трьох місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не застосовано.

Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави судові витрати на проведення експертиз в розмірі 2454 грн. 14 коп.

Долю речових доказі вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що призначене покарання є надто суворим.

За час проведення досудового розслідування та судового розгляду, обвинувачений вже багаторазово пожалкував про скоєне кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей.

Так, судом при ухваленні вироку та призначення покарання, не взято до уваги те, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, де проживає з дружиною. Також на утримання має батька з другою групою інвалідністю, якого зобов`язаний утримувати та допомагати. Апелянт щиро розкаюється, будь-якої загрози для суспільства не несе.

Крім того, апелянт просить врахувати те, що він на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, військовозобов`язаний, постійно працює, хоча і не офіційно, має постійний та стабільний заробіток. Відповідно, призначене покарання у виді арешту, не лише позбавить його можливості забезпечувати себе всім необхідним для життя, а й позбавить утримувати дружину та батька.

Згідно з вироком суду першої інстанції, на весні 2022 року ОСОБА_7 на присадибній ділянці біля будинку за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно посіяв у відкритий ґрунт насіння конопель.

Після повного дозрівання рослини роду коноплі, наприкінці літа 2022 року, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що вказана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст.ст. 2, 15, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу - канабісу, вирвав рослину роду коноплі, для подальшого виготовлення та вживання без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, зірвану раніше рослину коноплі ОСОБА_7 переніс до будинку за місцем свого проживання, де після повного висихання подрібнив частину рослини та помістив її до паперового згортку, який зберігав біля пічного опалення та час від часу вживав через самостійно виготовлений пристрій для куріння у вигляді двох частин пластикових пляшок, а іншу частину висушеної рослини коноплі помістив до паперового згортку та сховав за пічне опалення та став їх зберігати для власного вживання без мети збуту.

02 листопада 2022 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 у будинку біля груби пічного опалення виявлено паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, ззовні схожою на «канабіс» готовою до вживання, пристрій для куріння у вигляді двох частин пластикових пляшок та за грубою пічного опалення висушену рослину коноплі.

Згідно висновку судової експертизи № СЕ-19/119-22/13088-НЗПРАП від 05.12.2022 року надана на дослідження речовина рослинного походження у паперовій коробці є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 277,9 г.

Відповідно висновку судової експертизи № СЕ-19/119-22/13092-НЗПРАП від 02.12.2022 року надана на дослідження речовина рослинного походження у сейф-пакеті Експертної служби МВС №5670164 є сумішшю особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу та дозрілих плодів рослин роду коноплі, які не є наркотичним засобом. Маса канабісу із суміші (в перерахунку на висушену речовину становить) - 0,890 г.

Згідно висновку судової експертизи № СЕ-19/119-22/13087-НЗПРАП від 05.12.2022 року надана на експертизу речовина-нашарування на поверхні верхньої частини пляшки, на предметі, який вміщений в горлі верхньої частини пляшки, та на поверхні нижньої частини пляшки, в яку вміщена верхня частина пляшки, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу на поверхні вказаних предметів в перерахунку на суху речовину становить 1,672 г.

Таким чином ОСОБА_7 у будинку за місцем свого проживання зберігав канабіс загальною масою 278,79 та екстракт канабісу масою 1,672 г.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала щодо поданої апеляційної скарги, просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ніким не оспорюються і докази щодо них на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України, є кримінальним проступком; фактичні обставини скоєного злочину (час, місце, спосіб, наслідки, мотиви та поведінку обвинуваченого після скоєння кримінального правопорушення); особу обвинуваченого. Обставинами, які пом`якшують покарання встановлено: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку. Обтяжуючих обставин покарання не встановлено.

Покарання призначене в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 3 місяців арешту, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначивши ОСОБА_7 покарання у виді 03 місяців арешту, що не є максимальним покаранням, передбаченим ч.1 ст. 309 КК України, відповідає вимогам санкції даної статті, суд першої інстанції тим самим врахував усі обставини справи, наслідки кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, про що зазначив у вироку.

Застосовування покарання у виді штрафу особі, яка не працює і не має постійного і стабільного джерела доходу або заощаджень, на переконання колегії суддів, є недоцільним, у той час як для відбування покарання у виді арешту жодних перешкод немає.

Твердження обвинуваченого про те, що у нього на утриманні перебуває дружина та батько, котрий має інвалідність другої групи, не підтвердженого жодним доказом.

Також не знайшло свого підтвердження доводи останнього про наявність у нього постійного та стабільного заробітку.

Колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

Відповідно, колегія суддів вважає, що саме покарання у виді арешту, призначене у межах, установлених у санкції відповідного закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у тримання засудженого в умовах ізоляції, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. Призначене обвинуваченому покарання не можна визнати явно несправедливим та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

За таких обставин із врахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, обставин для його скасування, про що просив апелянт у поданої апеляційної скарги, під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 20 лютого 2023 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4