печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.01.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2023 старший слідчий слідчого відділу Печерського УП ГУНП у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.01.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 21.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за об`єднаним № 0000103 за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 361, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 255, ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку 2019 року ОСОБА_7 , володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом, прагненням до наживи і метою незаконного отримання доходів на постійній основі, вирішив здійснювати заволодіння шляхом обману чи зловживання довірою чужими грошовими коштами з рахунків фізичних та юридичних осіб, несанкціоновано втручаючись в роботу автоматизованої системи інтернет-банкінгу вказаних суб`єктів, а також здійснювати незаконний посів та вирощування конопель, придбавати та зберігати обладнання, призначене для виготовлення наркотичних засобів, організовувати та утримати місця для незаконного виготовлення наркотичних засобів, незаконно виготовляти, зберігати з метою збуту, а незаконно збувати особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану) на території м. Києва, Київської та Дніпропетровської областей.

Так, з метою реалізації свого злочинного задуму, у невстановлену досудовим розслідуванням дату, але не пізніше січня 2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_7 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, а тому її провадження потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей та вжиття заходів суворої конспірації, маючи намір здійснювати таку діяльність протягом тривалого періоду часу, створив стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, до складу якої ним особисто або через інших учасників злочинної організації з його подальшим погодженням було залучено ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке ієрархічне об`єднання, метою діяльності якого було вчинення злочинів проти власності, у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та сильнодіючих лікарських засобів, розробивши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника такої злочинної організації, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_7 , як керівнику злочинної організації, свідомо виконуючи його вказівки.

Окрім цього, було розроблено план діяльності злочинної організації, який полягав в тому, що ОСОБА_7 забезпечив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були обізнані у незаконному виготовлені у кустарних умовах особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани), засобами для посіву, вирощування конопель та лабораторним обладнанням, необхідними для незаконного виготовлення вищевказаних наркотичного засобу.

В подальшому, незаконно виготовлений особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, відповідно до розробленого ОСОБА_7 злочинного плану, останніми перевозились до офісу металобази за адресою: АДРЕСА_1 , де після зважування та фасування наркотичних засобів, збувались невстановленим досудовим розслідуванням довіреним ОСОБА_7 особам.

Оплата за придбання особливо небезпечних наркотичних засобів здійснювалася готівковим шляхом.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як активний учасник злочинної організації виконував такі функції:

- виконувала вказівки та доручення ОСОБА_7 , пов`язані із незаконною діяльністю злочинної організації;

- відповідала за підготовлення до незаконного збуту наркотичних засобів шляхом їх зважування та фасування;

- здійснювала зберігання наркотичних засобів у житлових приміщеннях;

- передавала вищевказані наркотичні засоби іншим учасникам злочинної організації з метою подальшого збуту;

- для досягнення цілей злочинної організації, за вказівкою ОСОБА_7 організувала та використовувала місце свого спільного з ОСОБА_8 проживання за адресою: АДРЕСА_2 для незаконного виготовлення наркотичних засобів з метою збуту, для незаконного посіву та вирощування конопель, для придбання та зберігання обладнання, призначеного для виготовлення наркотичних засобів.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.06.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушен., передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України.

В подальшому, 29.06.2023 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають обґрунтовані підстави стверджувати, що підозрювана вчинила інкриміновані їй вищевказані кримінальні правопорушення, що підтверджують матеріали кримінального провадження.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років позбавленням волі, враховуючи при цьому наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини, на думку сторони обвинувачення, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши про безпідставність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із відсутністю ризиків заявлених прокурором, які обумовлюють можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу, вказавши на необґрунтованість пред`явленої підозри. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати цілодобовий домашній арешт, у разі задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 21.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за об`єднаним № 0000103 за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 361, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 255, ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.06.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушен., передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України.

В подальшому, 29.06.2023 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Luigi Ferrari Bravo v. Italy» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Murray v. the United Kingdom» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Cloot v. Belgium, § 40, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Крім того, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Jarzynski v. Poland, § 43).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваної, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що їй було повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування триває, встановлюється місцезнаходження інших учасників та свідків, а перебування підозрюваної на волі буде сприяти її переховуванню та перешкоджатиме викриттю; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані, які характеризують останню, як особу, вік та стан здоров`я підозрюваної, наявність соціальних зв`язків, сімейний стан та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак клопотання підлягаю задоволенню.

Питання доведеності вини підозрюваної у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації її дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Водночас, згідно п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

А тому, з урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також в участі у злочинній організації - слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваній розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.08.2023 у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.01.2022.

Встановити строк дії ухвали до 25.08.2023 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1