УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянув подане в кримінальному провадженні №0000718 від 05.06.2023 року, відомості по якому внесено до ЄРДР за ч. 4 ст. 296 КК України, клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчий зазначив, що у провадженні слідчих СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000718 від 05.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 травня 2023 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у громадському місці, а саме рухався автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Леха Качинського в м. Житомирі поблизу приміщення супермаркету «ЕКО-маркет», що по вул. Мала Бердичівська, 2/7 в м. Житомирі, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_7 , який сідав на водійське сидіння свого автомобіля марки «Opel Zafira». В свою чергу ОСОБА_5 , діючи протиправно, грубо порушуючи елементарні правила поведінки в громадському місці, моральності та добропристойності, з мотивів явної неповаги до суспільства, поводячись нахабно, прагнучи до самовиразу, із особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, зупинив свій автомобіль перед автомобілем ОСОБА_8 , перегородивши йому рух, та звернувся до останнього зі словами нецензурної лайки щодо ймовірного, як на його думку, порушення правил дорожнього руху ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_7 зі своєю дружиною ОСОБА_8 , з метою уникнення конфлікту з ОСОБА_5 , покинули місце події на своєму автомобілі. Однак ОСОБА_5 , не припиняючи своїх протиправних дій, керуючи своїм автомобілем, переслідував автомобіль ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому створюючи аварійну обстановку на дорозі, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, з метою вчинення по відношенню до останніх хуліганських дій, виражених у заподіяні тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та доброзичливості, демонструючи протиправну вседозволеність, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_5 наздогнав автомобіль подружжя ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , цього ж дня о 10 год. 05 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці газовий балончик, невстановленого слідством виробника, який спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, через відкрите скло передніх правих дверцят свого автомобіля розпилив його вміст у салон автомобіля марки «Opel Zafira» через відкрите скло водійських дверцят, в якому знаходився ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У результаті вчинення ОСОБА_5 вищевказаних хуліганських дій, ОСОБА_8 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля, отримала тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку І ст. обличчя зліва та тильної поверхні обох кистей загальною площею 2-3% (відсотків), які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку ІІ ст. обличчя, шиї та лівої верхньої кінцівки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

24.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

На думку слідчого, по кримінальному провадженню існують ризики, які полягають у можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, що обґрунтовується його суворістю та невідворотністю реальної міри покарання; незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема затягувати розслідування не явкою на виклики слідчого.

З огляду на викладене, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний просив відмовити у задоволені клопотання, вказуючи на невмотивованість повідомленої підозри. За твердженням особи, викладені слідчим обставини не відповідають дійсним та є надуманими.

Так, саме іншим водієм вчинялись дії, направлені на заподіяння шкоди майну ОСОБА_5 , крім того, з боку такого водія висловлювались погрози фізичною розправою.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та зауважив на необґрунтованості повідомлення про підозру за ч.4 ст.296 КК України.

На думку захисника, фактичні обставини подій виключають можливість кваліфікації діянь підозрюваного за ознакою антиморальності та неповаги до суспільства, оскільки саме первісні дії іншого водія змусили ОСОБА_5 застосовувати активні дії самозахисту.

Адвокат також звернув увагу на однобічності досудового розслідування, в межах якого слідчим фактично було відхилено надані стороною захисту докази, зокрема відеозапис із фіксацією подій з початкового часу перебігу.

За наслідком поданих стороною захисту скарг ОСОБА_5 було визнано потерпілим по кримінальному провадженню, відомості по якому внесені до ЄРДР за заявою даної особи, крім того, слідчим суддею задоволено скаргу в частині скасування постанови слідчого про відмову задоволення клопотання про долучення доказів.

Сторона захисту зауважує на недоведеності зазначених у клопотанні процесуальних ризиків та просить відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За положеннями п.п. 1-4 ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що грунтується на доданих до клопотаннях матеріалах, оцінку яким надано слідчим суддею за окремим, а також взаємним охопленням.

Слідчий суддя зауважує, що здобуття висновку обґрунтованої підозри на стадії досудового розслідування не зводиться до надання оцінки доказам в розрізі їх остаточного та безсумнівного рівня для підтвердження певних обставин на встановлення або спростування вини, а здійснюється слідчим суддею з охопленням всіх даних в їх окремому та сукупному значенні, що можуть вказувати на достатньо ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею також встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, відносини зі якими, згідно поданих у судовому засіданні пояснень, проявляються як вкрай загострені.

При цьому, слідчим суддею прийнято до уваги тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характер дій, які виявляють відповідне кримінальне правопорушення, а також відомості про місце проживання підозрюваного, яке у м. Житомирі є тимчасовим.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання полягає у необхідності забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам ухилитись від органів досудового розслідування або суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих.

За таких обставин, подане клопотання підлягає до задоволення, слідчий суддя покладає на підозрюваного передбачені ст.194 КПК України обов`язки в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,-

постановив :

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Термін дій покладених на підозрюваного судом обов`язків визначити до 24.10.2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладеного на нього судом обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде виготовлено 08.09.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1