1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4686/23 1-кс/335/2015/2023
07 серпня 2023 року м. Запоріжжя
мобільний телефон (термінал) «Redmi Note 8T», Imei НОМЕР_1 , з сім картами операторів стільникового зв`язку № НОМЕР_2 , та № НОМЕР_3 ;
мобільний телефон (термінал) «Redmi Note 10 PRO», Imei НОМЕР_4 , з сім картою оператора стільникового зв`язку № НОМЕР_5 .
Кримінальне провадження було розпочате на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення УСБУ в Запорізькій області, згідно якого службові особи казенного підприємства оборонно-промислового комплексу України, яке розташоване в Запорізькій області, діючи за попередньою змовою групою осіб із керівниками комерційних товариств, розташованих на території України, а також фізичними особами, протягом 2022 року, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в умовах воєнного стану, привласнили чуже майно, яке було у їх віданні.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у ході виконання завдань, покладених чинним законодавством на органи СБУ, отримано інформацію щодо злочинної діяльності групи осіб, які шляхом завищення цін на вартість будівельних матеріалів привласнили бюджетні кошти.
В свою чергу, посадові особи ДП «Івченко-Прогрес» з метою освоєння вказаних коштів, уклали низку договорів з ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «ІМПЕКС» та ТОВ «Променерго-Інновація», щодо виконання будівельних (відновлювальних, ремонтних та інших) робіт, в яких вартість будівельних матеріалів була передбачена значно вища, ніж їх середня ринкова вартість. У подальшому керівником ДП «Івченко-Прогрес» зазначені роботи були прийняті та оплачені у повному обсязі.
За отриманими даними, службові особи ДП «Івченко-Прогрес» у змові з керівниками вказаних комерційних структур привласнили частину виділених бюджетних коштів шляхом завищення цін на будівельні матеріали.
Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості товаро-матеріальних цінностей (вибіркової перевірки), які використовувались за договорами укладеними між ДП «Івченко-Прогрес» та вказаними суб`єктами господарської діяльності, та відповідно оплачені за бюджетні кошти, оцінювачем встановлена різниця між договірною ціною та ринковою вартістю товаро-матеріальних цінностей яка перевищує 50 відсотків.
02.08.2023 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 , проведено обшук за місцем мешкання директора ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «ІМПЕКС» ОСОБА_7 за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Вільноандріївка, вул. Зарічна, б. 38, під час якого було виявлене та вилучене вказані у клопотанні предмети і документи, які в подальшому постановою слідчого були визнані речовими доказами, в силу чого підлягають арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
В судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, пославшись на факти і норми права, викладені у ньому.
Представник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що під час проведення обшуку ОСОБА_7 не лише добровільно видав вказані у клопотанні телефони, а й надав безпосередній доступ до наявної на них інформації, повідомивши пароль розблокування. При цьому ці телефони не є ані предметом, ані засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому вони не можуть бути вилучені в силу вимог ч. 2 ст. 168 КПК України.
Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту на майно може бути забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина третя статті 173 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Як випливає з ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2023, нею був наданий дозвіл на проведення обшуку АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення, зокрема, комп`ютерної техніки, електронних, а також інших носіїв інформації, в яких може міститись зазначена інформація, терміналів мобільного зв`язку, чорнових записів, інших документів, у тому числі які містять зразки підпису та почерку ОСОБА_7 .
Як свідчить протокол обшуку, під час його проведення були вилучені саме термінали мобільного зв`язку, які належать ОСОБА_7 , разом із сі-картками операторів мобільного зв`язку.
Відповідно до абз. 1- 3 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Таким чином, мобільні термінали систем зв`язку можуть бути вилучені, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, та якщо, зокрема, вони разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення.
При цьому слідчий суддя не погоджується з доводами представника володільця майна щодо того, що вилучені предмети не відповідають жодній із наведених ознак, оскільки вони можуть містити інформацію про спілкування, обмін інформацією, могли бути використані для здійснення переказів коштів, тобто можуть виявитись знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Вилучення сім-карток також є виправданим, оскільки вони можуть виявитись необхідними для дослідження змісту додатків, вхід до яких здійснюється за допомогою аутентифікації через номер мобільного зв`язку.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Постановою слідчого від 02.08.2023 всі вилучені під час вказаного вище обшуку речі визнані речовими доказами.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено в клопотанні, підставою накладення арешту на вказане у ньому майно є те, що воно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, може нести на собі сліди, що мають значення для встановлення обставин цієї події, та може бути використане при проведенні в подальшому слідчих дій, тобто відповідає ознакам речового доказу, що передбачені ст. 98 КПК України.
Встановлені під час розгляду клопотання обставини очевидно вказують на те, що вилучені під час огляду предмети можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні та визнані такими у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , під час обшуку, проведеного 02.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2023, а саме на:
мобільний телефон (термінал) «Redmi Note 8T», Imei НОМЕР_1 , з сім картами операторів стільникового зв`язку № НОМЕР_2 , та № НОМЕР_3 ;
мобільний телефон (термінал) «Redmi Note 10 PRO», Imei НОМЕР_4 , з сім картою оператора стільникового зв`язку № НОМЕР_5 .
Майно, на яке цією ухвалою накладений арешт, залишити на зберіганні у камері зберігання речових доказів ГУНП в Запорізькій області.
Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 40 хв. 09.08.2023.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1