ВИРОК

Іменем України

02.06.2023 року року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

провівши судовий розгляд в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000667 від 16.04.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, востаннє вироком Сихівський районний суд міста Львова від 15.10.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі частин 1 та 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 25 червня 2020 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 неодноразово судимий, востаннє вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2018, із призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Однак, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин проти власності.

Так, 12.04.2020 року, в період часу з 09 год. 47 хв. по 09 год. 51 хв., ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Рубчака, 18, з банкомата банку АТ «Ощадбанк», використовуючи банківську карту № НОМЕР_1 банку «Ощадбанк» (рахунок номер НОМЕР_2 ), яку йому попередньо передав потерпілий ОСОБА_5 та повідомив пін-код до неї для купівлі сигарет, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, здійснив зняття грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 не маючи на це дозволу, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5 350 гри. 00 коп.

Зокрема, 12.04.2020 року, о 09 год. 47 хв., ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Рубчака, 18, за допомогою банкомата банку АТ «Ощадбанк», використовуючи банківську карту № НОМЕР_1 «Ощадбанк» (рахунок номер НОМЕР_3 ), здійснив зняття грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 не маючи на це дозволу в сумі 2 000 грн. 00 коп.

Крім того, 12.04.2020, о 09 год. 48 хв., ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Рубчака, 18, за допомогою банкомата банку АТ «Ощадбанк», використовуючи банківську карту № НОМЕР_1 «Ощадбанк» (рахунок номер НОМЕР_3 ), здійснив зняття грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 не маючи на це дозволу в сумі 2 000 грн. 00 коп.

Окрім цього, 12.04.2020, о 09 год. 49 хв., ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Рубчака, 18, за допомогою банкомата банку АТ «Ощадбанк», використовуючи банківську карту № НОМЕР_1 «Ощадбанк» (рахунок номер НОМЕР_3 ), здійснив зняття грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 не маючи на це дозволу в сумі 1 000 грн. 00 коп.

Також, 12.04.2020, о 09 год. 51 хв., ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Рубчака, 18, за допомогою банкомата банку АТ «Ощадбанк», використовуючи банківську карту № НОМЕР_1 «Ощадбанк» (рахунок номер НОМЕР_3 ), здійснив зняття грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 не маючи на це дозволу в сумі 350 грн. 00 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання. Відтак на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про завершення судового розгляду у відсутності потерпілого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується формально, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, відтак слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини КК України, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, що підтверджується наступними судовими рішеннями.

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2018 (справа № 159/2398/17) ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено щодо ОСОБА_4 попередній - утримання під вартою. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 09 червня 2017 року. Зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання, призначеного йому цим вироком, термін перебування його під вартою з 09 червня 2017 року до 20 червня 2017 року включно у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Починаючи з 21 червня 2017 року, один день попереднього ув`язнення рахувати ОСОБА_4 за один день позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 26 липня 2018 року (справа № 159/2398/17) Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2018 року щодо нього без змін.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 02.10.2019 року (справа № 164/1532/19) ОСОБА_4 на підставі ст. 81 КК України від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2018 року звільнено умовно-достроково на строк 1 рік 6 місяців 20 днів.

Окрім цього, вироком Сихівського районний суд міста Львова від 25.06.2020 року (справа № 464/2303/20) ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.З ст.15-ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; за ч.З ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 покарання у виді- 4 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст.71 ЮС України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Ковельського міськрайонногосуду Волинської області від 26.01.2018 (згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 02.10.2019 - 1 рік 6 місяців 20 днів), а саме 6 місяців та призначено остаточно до відбуття ОСОБА_4 покарання - 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально- виконавчому закладі закритого типу. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 07 травня 2020 року.

Також, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 15.10.2020 року (справа № 464/3578/20) ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання позбавлення волі на строк два роки. На підставі частин 1 та 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 25 червня 2020 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 07 травня 2020 року.

Відтак враховуючи вищенаведене, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Сихівського районного суду міста Львова від 15.10.2020 року. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 07 травня 2020 року.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Цифрові носії DVD та CD-R на яких міститься відеозаписи, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

Керуючись статтями 100, 127, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Сихівського районного суду міста Львова від 15.10.2020 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 07 травня 2020 року.

Речові докази: цифрові носії DVD та CD-R на яких міститься відеозаписи, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статтей 349, 394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1