СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1399/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за № 0002134, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.09.2022 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на два роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи, придбав предмет зовні схожі на корпус гранати РГД-5 та предмет зовні схожий на запал УЗРГМ-2, тим самим порушив Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998.

Так, 14.06.2023, в період часу з 14 години 31 хвилину до 16 години 46 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва, пр. № 1-кс/759/3426/23, ун. № 759/10288/23 від 07.06.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на корпус гранати РГД-5, з маркуванням чорного кольору 202-85, 1-Т та предмет зовні схожий на запал з маркуванням методом тиснення -85-УЗРГМ 2 - 583 та маркуванням фарби чорного кольору 125.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-23/30704-ВТХ від 13.07.2023 наданий на дослідження предмет, є промислово виготовлений, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2.

Наданий на дослідження предмет, є промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5.

Наданий на дослідження, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 відноситься до вибухових пристроїв та бойових припасів.

Наданий на дослідження, споряджений вибуховою речовиною, корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься.

У порядку, передбаченому частиною 3 статті 102 Кримінального процесуального кодексу України, судовий експерт вважає за необхідне вказати. При поєднанні в єдину конструкцію наданого на дослідження корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 з наданим на дослідження, уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, що передбачено їх конструктивними особливостями та призначенням, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатна до вибуху.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив незаконне придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 14.06.2023, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного вживання, без мети збуту, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - РVР, після чого для подальшого вживання без мети збуту незаконно зберігав її за місцем свого проживання.

Так, 14.06.2023, в період часу з 14 години 31 хвилину до 16 години 46 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва, пр. № 1-кс/759/3426/23, ун. № 759/10288/23 від 07.06.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-23/30747-НЗПРАП від 13.07.2023 надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, РVР. Маса РVР в речовині становить 0,806г.

РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан -1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 08.04.2013) «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром психотропної речовини РVР встановлена ї вага від 0,15 г, що є достатнім для притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю суду пояснив, що близько року тому, на блокпосту, знайшов гранату РГД-5 та почав її зберігати у себе вдома. На запитання прокурора пояснив, що зберігав гранату на той випадок, якщо би знову розпочалися бойові дії, то застосував би її проти росіян. Стосовно зберігання психотропної речовини PVP пояснив, що вже близько двох років, періодично, вживає наркотичні засоби та психотропні речовини. Вказаний психотропний засіб він знайшов біля будинку та став його зберігати для власного вживання.

Просив суд суворо його не карати, зазначив, що розкаявся у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, та за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, повне визнання своєї вини, - обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: його молодий вік, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, зважаючи на те, що існують обставини, які пом`якшують покарання та відсутні обставини, які його обтяжують суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, в межах, установлених у санкцією ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, та у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді арешту. Разом із тим, за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання підлягає переведенню у більш суворий, із розрахунку де 1 дню арешту відповідає один день позбавлення волі.

Крім того, суд враховує, що обвинуваченим кримінальні правопорушення було вчинено до відбування покарання з випробуванням за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 22.09.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання призначеного новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки кримінальні правопорушення обвинуваченим вчинено після постановлення попереднього вироку та до повного відбуття покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарань за даним вироком та вироком Святошинського районного суду міста Києва від 22.09.2022.

Таке покорання на переконання суду є достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертиз, що підтверджується розрахунком їх вартості.

З урахуванням клопотання прокурора, з огляду на обрану судом міру покарання, наявність ризиків переховування та вчинення нових кримінальних правопорушень, стосовно обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набранням вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання:

за ч.1 ст.263 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді арешту перевести у більш суворий у виді позбавлення волі з розрахунку де обному дню арешту відповідає один день позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 22.09.2022 ЄУН759/10213/22 та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, а саме: 14.06.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_3 обрати у виді тримання під вартою та до набранням вироком законної сили утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Речові докази:

- відбитки великого пальця ОСОБА_3 , який передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві, згідно квитанції 4132 - знищити.

-відкритті поліемрі сейф -пакети АВ1164859 та АВ1159112, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві, згідно квитанції 4180 - знищити.

-Психотропну речовину PVP, масою 0,806 г, яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м. Києві, - знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення експертизи №СЕ-19/111-23/30694-Д від 15.06.2023 у сумі 956 грн. 00 коп.; витрати за проведення експертизи №СЕ-19/111-23/30704-ВТХ від 13.07.2023 у сумі 3824 грн. 00 коп.; витрати за проведення експертизи №СЕ-19/111-23/30747-НЗПРАП від 13.07.2023 у сумі 1912 грн. 00 коп.; а всього 6692 гривні 00 копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави.

Арешт майна, у кримінальному провадженні не накладався.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1