Справа № 626/2055/23
Провадження № 1-кп/626/345/2023
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

04 серпня 2023 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000554 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, неодружений, має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 17.06.1997 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140,ч.1 ст.141 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2) 10.12.1997 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровськ за ч.2 ст.140 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

3) 04.04.2000 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.101 КК України до 5 років позбавлення волі;

4) 15.05.2000 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140, ч.1 ст.215-3, ст.208 КК України до 6 років позбавлення волі;

5) 24.05.2006 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

6) 09.08.2011 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

7) 12.08.2019 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

8) 10.03.2020 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.297 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

- звільнений по відбуттю строку покарання 14.04.2023р.,

- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 19.05.2023 року, в ранковий час доби, перебуваючи по АДРЕСА_2 , виявив ОСОБА_5 з особистими речами, який перебував в стані сну поблизу домоволодіння свого тимчасового місця мешкання, розташованого по АДРЕСА_2 вказаного населеного пункту. Після чого, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, в умовах воєнного стану, який 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб та який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз згідно Указу Президента України №58/2023 від 06.02.2023, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19 лютого 2023 року строком 90 діб, тобто до 20.05.2023, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав особисті речі потерпілого, які лежали поряд з ним на землі: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9 Carbon Grey 4GB RAM 64GB ROM, вартістю 1 710 грн.; портативний зарядний пристрій (повербанк), сумку коричневу, які для потерпілого не мають матеріальної цінності; а також грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень, які перебували в сумці.

Після чого, ОСОБА_4 , із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник та обернув його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1910 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме що прокурором всі обставини викладені вірно та пояснив, що дійсно 19.05.2023 року, в ранковий час доби, він йшов по АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_5 , який спав біля забору. Після чого він підійшов до потерпілого та шляхом вільного доступу викрав його особисті речі, які лежали поряд з ним на землі, а саме: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9; портативний зарядний пристрій (повербанк), сумку, а також грошові кошти в сумі 200 (двісті) гривень, які перебували в сумці, а через декілька тижнів до нього приїхали працівники поліції і вилучили телефон.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне вчинення викрадення чужого майна, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше неодноразово судимий за тяжкі в тому числі аналогічні злочини проти власності, має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає повне визнання провини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про його особу, викладені вище; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає, що покарання ОСОБА_4 , яке необхідно і достатньо для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який міцних соціальних зав`язків не має; не працює; раніше неодноразово судимий, то підстав для застосування ст.69 чи 75 КК України, суд не вбачає.

Стосовно вирішення питання щодо міри запобіжного заходу до набрання вирком чинності, то суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, стосовно ОСОБА_4 міра запобіжного заходу обрана у вигляді домашнього арешту, ухвалою слідчого судді від 12.07.2023 року.

При цьому, ОСОБА_4 , міцних соціальних зав`язків не має; не працює; раніше неодноразово судимий; вказаний злочин скоїв через незначний час після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком - через 1 місяць, тобто на шлях виправлення не став, в зв`язку з чим, суд вважає що з метою недопущення вчинення обвинуваченим нових злочинів, а також з метою виконання вироку у вигляді реальної міри покарання у виді позбавлення волі, то ОСОБА_4 необхідно змінити міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під варту, взявши останнього під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою та відбування покарання ОСОБА_4 , необхідно рахувати з моменту фактичного затримання в залі суду, тобто з 04.08.2023 року.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 5(п`ять) років 3(три) місяці.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком чинності змінити з домашнього арешту на тримання під варту, взявши його під варту в залі суду, з послідуючим триманням в установі виконання покарань.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , необхідно рахувати з моменту фактичного затримання в залі суд, тобто з 04 серпня 2023 року.

Речові докази: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9 Carbon Grey 4GB RAM 64GB ROM, який повернутий потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання - залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя