справа № 691/1103/22
провадження № 1-кп/691/206/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівка, Городищенського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , на початку жовтня 2022 року, у невстановлений досудовим та судовим слідством час та дату, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , серед особистих речей знайшов подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, а саме коноплю, яку залишив зберігати за місцем свого проживання. 11.10.2022 року близько 17 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні відділення №1 «Нової Пошти», що по вул. Героїв Чорнобиля 19, м. Городище, Черкаської області, посилкою «Нової Пошти», за реквізитами отримувача « ОСОБА_7 , м. Біла Церква, відділення №9, НОМЕР_1 », переслав картонну коробку із вмістом в ній полімерного пакету, наповненого подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів № СЕ-19/124-22/11258-НЗПРАП від 27.10.2022 року, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 30, 45 грам. 11.10.2022 року в період часу з 19 години 14 хвилин по 19 годину 35 хвилин, проведено огляд місця події у відділенні № 1 «Нової Пошти», що по вул. Героїв Чорнобиля 19, м. Городище, Черкаського району, Черкаської області, в ході якого виявлено та вилучено посилку із вмістом вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється незаконне придбання, зберігання та пересилання особливо небезпечного наркотичного засобу.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, в якому йому було повідомлено про підозру, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся та дав детальні пояснення щодо його обвинувачення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєння правопорушення, наведеними у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 мало місце.

Оскільки, ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та пересилав особливо небезпечний наркотичний засіб, суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 307 КК України.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке законодавцем віднесено до тяжкого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (злочину).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу ОСОБА_6 , який має молодий вік, в зв`язку з російською агресією 25.02.2022 року був мобілізованим в ЗСУ, останнім часом проходив службу а районі м. Бахмут та в зв`язку з отриманим пораненням та ампутацією руки, на даний час є інвалідом і комісованим з військової служби, в результаті вчиненого злочину матеріальну вигоду не переслідував та не отримав, вину визнав, у вчиненому розкаявся, його майновий стан та стан здоров`я, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та проходження військової служби, а також виступ прокурора у судових дебатах, в яких останній просив призначити покарання обвинуваченому із застосування ст. 69 КК України, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі, та з урахуванням декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, із застосуванням ст.69 КК обвинуваченому слід призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч.2 ст.307 КК України, без конфіскації майна із застосування ст. 75 КК України.

Як зазначалося вище, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (злочину), які в даному кримінальному провадженні є незалежними та існують відокремлено одна від одної, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 07.11.2018 року у справі № 297/562/17 (провадження № 51-329км18).

Також, суд, керуючись ч.2 ст.66 КК України, визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 його участь у розпочатій росією війні з Україною та бойових діях по захисту незалежності та суверенітету України від російської агресії, в результаті яких він, у віці 24 років, маючи професію штукатур-плиточник втратив руку та став інвалідом.

На думку суду, таке покарання є справедливим, буде максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні, соціальній реабілітації та попередженні вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

До вказаних висновків, суд прийшов, зокрема, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, суд бере до уваги положення абз. абз. 1-4 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями), із змісту яких вбачається, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дане кримінальне правопорушення, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінального правопорушення, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо. Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК України, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо. З підстав, зазначених в ч. 1 ст. 69 КК України, суд може не призначати додаткового покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України як обов`язкове.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у сумі 755 гривень 12 копійок за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та прекурсорів.

Речовий доказ по справі, а саме: подрібнену речовину рослинного походження у висушеному стані, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, канабіс та відповідно до квитанції була передана до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, суд вважає за необхідне знищити.

Речовий доказ по справі, компакт-диск без маркування,який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, суд вважає за необхідне залишити при матеріалах справи.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не обирались.

Керуючись ст.69, ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та прекурсорів.

Речовий доказ по справі, а саме: подрібнену речовину рослинного походження у висушеному стані, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, канабіс та відповідно до квитанції передана до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, знищити.

Речовий доказ по справі, компакт-диск без маркування,який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому ОСОБА_6 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1