Номер провадження:1-м/521/21/23
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

15 травня 2023 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гарський О.В., з секретарем судового засідання Гайдай А.О., здійснив судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів особи в межах міжнародного співробітництва під час кримінального провадження у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Грозний, рф, громадянин рф, який має середню-спеціальну освіту, одружений, в м. Одесі проживав за адресою АДРЕСА_1 , який розшукується компетентними органами Французької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 222-54 п. І Кримінального Кодексу, ст. L.315-1 п. 1, ст. L.311-2 п. 1, 2°, ст. R.315-1 2°, ст. R.311-1 параграф ІІІ 13°, ст. R.311-2 параграф ІІ Кодексу внутрішньої безпеки; ст. 222-13 п. 1, 10 °, ст. 132-75 Кримінального Кодексу.

Сторони, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор Корчова М.В.; з боку захисту: особа, щодо якої вирішується питання щодо екстрадиції ОСОБА_1 ; захисник адвокат Комлик В.В.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Слідчим суддею проводився розгляд скарги адвоката Комлика В.В. в інтересах особи, у відношенні якої вирішується питання щодо екстрадиції ОСОБА_1 про скасування постанови Генерального прокурора України від 07.04.2023 року, якою прийнято рішення про видачу громадянина рф ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 222-54 п. І Кримінального Кодексу, ст. L.315-1 п. 1, ст. L.311-2 п. 1, 2°, ст. R.315-1 2°, ст. R.311-1 параграф ІІІ 13°, ст. R.311-2 параграф ІІ Кодексу внутрішньої безпеки; ст. 222-13 п. 1, 10 °, ст. 132-75 Кримінального Кодексу.

Скарга розглядалась за ініціативою адвоката Комлика В.В. в інтересах ОСОБА_1 .

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.

Постановою Генерального прокурора України від 07.04.2023 року прийнято рішення про видачу до Французької Республіки громадянина рф ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 222-54 п. І Кримінального Кодексу, ст. L.315-1 п. 1, ст. L.311-2 п. 1, 2°, ст. R.315-1 2°, ст. R.311-1 параграф ІІІ 13°, ст. R.311-2 параграф ІІ Кодексу внутрішньої безпеки; ст. 222-13 п. 1, 10 °, ст. 132-75 Кримінального Кодексу.

Адвокат Комлик В.В. діючи в інтересах ОСОБА_1 вважає, що така постанова є невмотивованою та необґрунтованою. Висновки про екстрадиційність одного з правопорушень є помилковим.

Окрім того, адвокат Комлик В.В. повідомив, що ОСОБА_1 звернувся до Державної міграційної служби із заявою про набуття статусу біженця, а тому у Офісу Генерального прокурора були відсутні підстави для винесення відповідної постанови.

3.Позиції сторін.

Захисник виступив в судовому засіданні та виклав свої доводи, щодо необхідності скасування постанови Генерального Прокурора, з підстав викладених у скарзі та її доповненнях.

ОСОБА_1 підтримав думку свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні, повідомив, що постанова Генерального Прокурора відповідає фактичним обставинам і вимогам закону. Станом на день винесення постанови ОСОБА_1 не звертався до Головного управління міграційної служби України в Одеській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Злочини, за якими звернулась Французька Республіка є екстрадиційними. Доводи викладені у скарзі адвоката є необґрунтованими та таким, що не спростовують мотивів постанови.

4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався слідчий суддя.

Слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Питання яке повинен був вирішити слідчий суддя у вказаному судовому процесі: чи є підстави для скасування постанови Генерального прокурора від 07.04.2023 року?

Доводи на які посилався захисник пов`язані з певними помилками у трактуванні норм законів Французької Республіки у порівнянні з нормами Кримінального Кодексу України. Так виникли дискусії щодо екстрадиційності норм 222-13 п. 1 100, ст. 132-75 Кримінального Кодексу Французької Республіки та ст. 296 КК України або ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК.

Є очевидним, що вказана дискусія не впливає на зміст екстрадиції ОСОБА_1 , оскільки обидві норми Кримінального Кодексу України є екстрадиційними. Не впливає на зміст прийнятого рішення і наявність певних документів, які надіслані із Французької Республіки, оскільки запит про видачу та супутні до запиту документи були в розпорядженні Генерального Прокурора одразу. Це більше нагадує діалог задля розмови, однак не дискусія заради встановлення істини.

В цій частині слідчий суддя не знаходить жодних порушень закону в діях Генерального Прокурора України та у змісті винесеної постанови.

Скасування першої постанови Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора від 25.03.2021 року, Шевченківським районним судом м. Києва 01.06.2021 року також не може впливати на зміст прийнятого в подальшому Генеральним Прокурором рішення. Помилки, які мали місце були усунуті. Відповідно були всі законні підстави для винесення нової постанови про видачу особи в іншу державу для притягнення до кримінальної відповідальності.

Вилучення особи з бази даних Інтерполу також не впливає на зміст екстрадиції, оскільки особа видається не на запит Інтерполу, а на запит конкретної держави в якій відбувся злочин. Інтерпол у даному випадку є засобом для пошуку і виявлення злочинців.

Що стосується питання звернення до управління міграційної служби України, слід зазначити наступне. Постанова Генерального Прокурора про видачу (екстрадицію) ОСОБА_1 винесена 07.04.2023 року. ОСОБА_1 знаходиться під вартою в «Одеському слідчому ізоляторі» у зв`язку із підозрою у вчиненні загально кримінального правопорушення на території України. Звернувся він до Головного управління міграційної служби України в Одеській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту 19.04.2023 року. Тобто на час винесення постанови Генеральним Прокурором, жодних законних перешкод для ухвалення такого рішення не було.

Разом з тим, слід зазначити, що 04.01.2021 року до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ОСОБА_1 звертався із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане звернення розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян» і до розгляду в порядку Закону України «про біженців та осіб які потребують додаткового або тимчасового захисту» ЦМУ ДМС, не прийнята. Процедура визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не розпочата. ОСОБА_1 оскаржив таку відмову і 31.10.2022 року Окружний Адміністративний суд м. Києва ухвалив рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії. Вказане рішення ОСОБА_1 та його захисником оскаржено не було.

Звернення ОСОБА_1 в теперішній час повторно до управління міграційної служби України, тільки в Одеській області, більше схоже на затягування питання екстрадиції особи, ніж розумного пошуку юридичних підстав для неможливості такої видачі особи.

Враховуючи встановлені обставини, той факт, що скарга адвоката та його доводи не відповідають встановленим фактичним обставинам та не підтверджується жодними доказами, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні такої скарги відмовити.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 590, 591 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.

В задоволені скарги адвоката Комлик В.В. в інтересах особи, щодо якої вирішується питання щодо екстрадиції ОСОБА_1 про скасування постанови Генерального прокурора України від 07.04.2023 року, якою прийнято рішення про видачу громадянина рф до Французької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 222-54 п. І Кримінального Кодексу, ст. L.315-1 п. 1, ст. L.311-2 п. 1, 2°, ст. R.315-1 2°, ст. R.311-1 параграф ІІІ 13°, ст. R.311-2 параграф ІІ Кодексу внутрішньої безпеки; ст. 222-13 п. 1, 10 °, ст. 132-75 Кримінального Кодексу відмовити.

Копію ухвали вручити скаржнику, прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку прокурором, особою, щодо якої прийнято рішення, її захисником чи законним представником, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Слідчий суддя: О.В. Гарський