КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3551/22
Провадження № 1-кс/552/1411/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУЮ поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ ВП №1 Полтавського РУЮ поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №20001167 від 06.11.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України. 26.06.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а 27.06.2023 року повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Враховуючи відсутність будь-яких засобів для існування: офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи, заощаджень, а також розмір шкоди, завданої потерпілій стороні, існують достатні підстави вважати, що збиток, завданий ФОПам діями підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не буде відшкодовано, а тому просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль DAEWOO MATIZ д.н.з. НОМЕР_1 , а також на майно підозрюваного, а саме автомобіль, який знаходиться в користуванні ОСОБА_7 ЗАЗ «Таврія» д.н.з. НОМЕР_2 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечує щодо клопотання, вважає його безпідставним та не обґрунтованим. ОСОБА_6 перебуває під вартою, а тому у нього відсутня можливість розпорядитись своїм майном. Крім того, відсутність обґрунтування розміру цивільного позову. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Інші особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення осіб, що з`явились в судове засідання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №20001167 від 06.11.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

26.06.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а 27.06.2023 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №325390728 від 29.04.2023 квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності в частці н ОСОБА_6 .

Тому слідчий судді дійшов до висновку про те, що клопотання про накладення арешту на нерухоме майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується накладення арешту на транспортні засоби, то ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 29 червня 2023 року накладено арешт на: автомобіль червоного кольору марки ЗАЗ «Таврія» д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль Daewoo Matiz білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_3 .

У ході розгляду справи, слідчим не надано доказів,що зазначена ухвала суду скасована, а тому відсутні підстави для повторно накладення арешту на зазначене рухоме майно.

Керуючись ст.ст.171-172 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на частину квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором.

Арешт діє до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 01 вересня 2023 року о 10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1