Справа № 645/3342/23
Провадження № 1-кп/645/244/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі суду в м.Харкові у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000157 від 01.04.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, яка має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2023, у вечірній час доби, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP. Надалі ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, через мобільний додаток «Telegram», прийняла участь у розіграші чат-рулетки та виграла в якості призу - особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP». У свою чергу, невстановлена в ході досудового розслідування особа через безкоштовний кросплатформений месенджер «Telegram» повідомила ОСОБА_3 точне місцезнаходження особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP. На наступний день, тобто 01.04.2023 року близько 10 год. 25 хв., ОСОБА_3 прибула за адресою: м.Харків, вул. Танкопія, де у визначеному місці навпроти будинку № 17/1, забрала білу полімерну ємність зі змістом у вигляді полімерного пакета з речовиною, тим самим незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, та з вказаного часу почала її зберігати при собі для подальшого власного вживання без мети збуту. 01.04.2023року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_3 була зупинена працівниками поліції, які з дотримання вимог ст. ст. 2, 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» проводили заходи щодо забезпечення публічної безпеки та порядку, протидії злочинності, виявлення підозрілих осіб на території Немишлянського району міста Харкова.

У подальшому в ході огляду місця події працівниками слідчо-оперативної групи відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області, 01.04.2023 року у період часу з 11 год. 40 хв. по 12 год. 00 хв., поблизу будинку № 17/1 по вул. Танкопія у м. Харкові у ОСОБА_3 , в присутності понятих, виявлено та вилучено білу ємність з полімерним пакетом з речовиною масою 0,7880 грам, яка згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» 25.04.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини суху речовину, склала: 0,4928 грами.

Так, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, PVP віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця № І, список № 2).

Отже, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала при собі без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обвинувачена ОСОБА_3 , захист якої здійснювала захисник адвокат ОСОБА_4 , подала заяву, згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі; ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не заміжня, відповідно до обвинувального акту має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 450)

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та перебування на утриманніОСОБА_3 малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченоі, відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України встановлені такі види покарання: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Із змісту ч. 2 ст 53 КК України вбачається, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 КК України покарання у вигляді арешту не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Частиною 3 ст. 61 КК України передбачено, що обмеження волі не може бути застосоване до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 має дитину 2019 р.н.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Проте матеріали кримінального провадження не містять відомостей про офіційне місце роботи обвинуваченої.

Таким чином, враховуючи матеріали кримінального провадження, в даному випадку суд, задля дотримання вимог матеріального закону, може призначити обвинуваченій лише покарання у вигляді штрафу, розмір якого складає від однієї тисячі (17 000,00 грн) до трьох тисяч (51000,00 грн) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У справі "Бакланов проти росії" (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі "Фрізен проти росії" (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було "свавільним". У справі "Ізмайлов проти росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи"".

Термін "явно несправедливе покарання" означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання. Зазначене роз`яснення надав Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 716/1224/19.

Таким чином, враховуючи наявність на утриманні обвинуваченої малолітньої дитини, а також те, що вона не має офіційного місця роботи, суд вважає, що призначення покарання у вигляді штрафу, в тому розмірі, як воно закріплено у санкції ч. 1 ст. 309 КК України буде становити особистий надмірний тягар для ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Зі змісту ч. 1 ст. 69 КК країни вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків передбачених законом, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.

Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу (ч. 2 ст. 53 КК).

На підставі вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винної, яка позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, ту обставину, що вчиненням даного правопорушення шкода завдана лише інтересам самої обвинуваченої і інші постраждалі особи відсутні, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) гривень.

Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у вигляді штрафу, в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів громадян, тобто у сумі 510 (п'ятсот десять) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що згідно п.п. 7, 9 Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід Держави судові витрати за проведення судової експертизи № № СЕ-19/121-23/6860-НЗПРАП від 25.04.2023 року по кримінальному провадженню № 0000157 від 01.04.2023 року в сумі 1434,00 грн.

Речові докази:

полімерний пакет № 5833186, в середині якого перебуває речовина, визначена згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 25.04.2023 № СЕ-19/121-23/6860-НЗПРАП,як особливо небезпечна психотропна речовина PVP, переданий до камери схову речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області , після набрання вироком законної сили знищити;

диск формату «DVD-R 16 х» помаранчевого кольору, 4.7 GB, 120 min, на якому міститься відеозапис огляду місця події, який проведено 01.04.2023 року поблизу буд. 17/1 по вул. Танкопія у м. Харкові - залишити зберігати у матеріалах кримінальної справи № 645/3342/23.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1