ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/932/23

Провадження № 1-кп/568/99/23

"27" липня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 14.06.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаї-Лев`ятинські, Радивилівського району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку, раніше неодноразово судимого, востаннє 30.06.2021р. Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 1 року 8 місяців обмеження волі, звільнений ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05.05.2022р. від відбування покарання на підставі ч.9 ст. 59 КВК України у зв`язку з досягненням пенсійного віку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ухвали Радивилівського районного суду Рівненської області від 09.11.2022р. було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з наступними обмеженнями: заборона виходити з дому в період з 22 години до 06 години, за винятком роботи в цей час; заборона відвідувати заклади торгівлі, де продають спиртні напої на розлив; заборона на виїзд за межі Радивилівської, Крупецької та Козинської ОТГ Дубенського району, Рівненської області без відповідного дозволу начальника відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області; з`являтися на реєстрацію до відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області першого, другого та третього понеділка кожного місяця. Незважаючи на встановлені обмеження, ОСОБА_4 , діючи умисно, без поважних на те причин, з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду, без письмового дозволу начальника ВП № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області в період часу з 03.06.2023 по 13.06.2023 самовільно залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.395 КК України, а саме порушив правила адміністративного нагляду - самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому проступку визнав повністю та беззастережно, підтвердивши суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним проступку, зазначив, що в період часу з 03.06.2023 по 13.06.2023 самовільно покинув місце свого проживання в АДРЕСА_1 та поїхав у с. Верба, Дубенського району, Рівненської області, де проживав і неофіційно працював. Про зазначене письмово не повідомив начальника ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, однак зобов`язаний був це зробити у відповідності до ухвали Радивилівського районного суду Рівненської області від 09.11.2022р. Залишаючи місце свого проживання усвідомлював, що порушує адміннагляд, оскільки був попереджений працівниками поліції про наслідки порушення адміністративного нагляду. У вчиненому розкаюється, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, а саме - самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше неодноразово судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, враховується посередня характеристика за місцем проживання, вік обвинуваченого.

З урахуванням усіх обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді арешту в межах санкції ст. 395 КК України, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Початок відбуття строку покарання рахувати з часу звернення вироку до фактичного виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

В іншій частині, відповідно до ст. 395 КПК України, вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1