Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1621/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білокоровичі, Олевського району, Житомирської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, інваліда 2-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 12.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309 та ч. 1 ст. 311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , надійшли матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений слідством день та час ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання прекурсорів, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, діючи умисно всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» з метою виготовлення психотропної речовини амфетамін незаконно придбав у невідомої особи речовини та призначене для цього обладнання, яке в подальшому зберігав за власним місцем проживання.

Маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання психотропних речовин без мети збуту ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно, безкоштовно, з метою створення сприятливих умов для незаконного виготовлення та вживання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за невстановлених досудовим слідством обставин, у невстановлені дату та час, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за допомогою хімічних реактивів та спеціального обладнання, будучи обізнаним про схеми та методи виготовлення психотропної речовини амфетамін, на протязі тривалого часу незаконно виготовляв вказану психотропну речовину, яку в подальшому незаконно зберігав у холодильнику, в кімнаті кухні, за місцем власного проживання.

В подальшому в ході проведення обшуку 12.07.2023 року в період часу з 13 год. 56 хв. по 16 год. 18 хв. працівниками поліції у ході проведення огляду кімнат квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_5 виявлено та вилучено: прозору безбарвну рідину, що містилась у ємності із полімерного матеріалу, яка є прекурсором сірчаною (сульфатною) кислотою, масова частка сірчаної (сульфатної) кислоти становить 75,0%; скляний мірний стакан, на якому виявлено нашарування речовини рожевого кольору, яке містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого в нашаруванні речовини становить 0,00006 г.; 2 (два) зіп-пакети у яких міститься порошкоподібна речовина білого та світло-рожевого кольорів, які містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну у перерахунку на загальну масу становить 3,4070 г., 3,6098 г.; прозору безбарвну рідину у скляній ємності, яка містить прекурсор сірчану (сульфатну) кислоту, масова частка сірчаної (сульфатної) кислоти становить 78%. Сірчана (сульфатна) кислота може бути використана для екскалації або інших дій в результаті яких відбувається перетворення наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів на готові до використання форми наркотичних засобів чи психотропних речовин; медичний шприц для одноразового використання, скляні ємності з прозорого безбарвного скла у кількості 2 шт., прозора рідина світло-рожевого кольору знаходилась у медичному шприці для одноразового використання, містить прекурсор сірчану (сульфатну) кислоту. Масова частка сірчаної (сульфатної) кислоти становить 65%; 6 (шість) пластикових пляшок у яких містилася рідина рожевого та жовтого кольорів, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну у рідинах становить відповідно 3,3109 г., 5,6436 г., 0,7832 г., 0,6288 г., 1,8562 г. та 1,0889 г.; 2 (дві) пластикові пляшки у яких містилися прозорі безбарвні рідини, містять ізопропанол (ізопіловий спирт), який може використовуватися як допоміжний компонент у виготовленні наркотичних засобів або психотропних речовин; електронні ваги; скляний напівпрозорий флакон коричневого кольору закритий кришкою-піпеткою, всередині якого знаходиться прозора безбарвна рідина, містить сірчану (сульфатну) кислоту, масова частка якої становить 16 %.

Загальна маса амфетаміну, виявленого та вилученого у ОСОБА_5 становить 20,32846 г., який згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» є психотропною речовиною та відповідно до Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ № 188 від 01.08.2000 року є особливо великим розміром, який ОСОБА_5 незаконно виготовляв та зберігав, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309 та ч. 1 ст. 311 КК України.

З урахуванням отриманих під час досудового розслідування доказів 08.09.2023 року, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309 та ч. 1 ст. 311 КК України.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить той факт, що він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може в будь-який момент змінити своє місце проживання з метою уникнення покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також матиме реальну змогу впливати на свідків, оскільки в ході допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 зазначив про те, що спосіб виготовлення психотропної речовини йому розповів чоловік, викривати якого ОСОБА_5 відмовляється, а також вказує, що дана особа здійснювала йому поставку товарів. Вказане, на переконання слідчого, свідчить про те, що ОСОБА_5 зможе чинити вплив на учасників кримінального процесу, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

З урахуванням викладеного, слідчий вказує, що є достатні підстави у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку підозрюваного та завдання кримінального процесу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання та просять його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти вимог клопотання та встановлення домашнього арешту відносно нього не заперечив. Також, зазначив, що йому не потрібен захисник при розгляді вказаного клопотання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000056 від 12.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309 та ч. 1 ст. 311 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309 та ч. 1 ст. 311 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать зібрані матеріали кримінального провадження, а саме: витяг з ЄРДР, повідомлення про підозру, письмові пояснення ОСОБА_5 , протокол проведення обшуку, протокол допиту підозрюваного, інші матеріали кримінального провадження у сукупності.

Тобто, громадянин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309 та ч. 1 ст. 311 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину (ч. 3 ст. 309 КК України) та кримінального проступку (ч. 1 ст. 311 КК України).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить той факт, що він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може в будь-який момент змінити своє місце проживання з метою уникнення покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків, тобто чинити вплив на учасників кримінального процесу, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також, слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є актуальним та обумовлений, серед іншого, притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю можливого покарання. Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, викладеною, зокрема, у рішенні по справі «Ілійков проти Британії» («Ilijkov v. Bulgaria») № 33977/96 від 26.06.2001, за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений. У рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000 зазначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Сама по собі тяжкість можливого покарання не є вирішальною при оцінці ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, на переконання слідчого судді, даний факт у сукупності з відомостями, що характеризують особу обвинуваченого може слугувати підставою для переховування від суду.

При встановленні ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує той факт, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Таким чином, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а свідки ще не допитані, існує ймовірність впливу ОСОБА_5 на вказану ним особу, яка розповіла йому спосіб виготовлення психотропної речовини та здійснювала поставку товарів з метою зміни свідчень чи відмови від таких в суді задля уникнення кримінальної відповідальності або її пом`якшення.

Крім того, той факт, що на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування триває, а отже не зібрані усі докази у межах даного кримінального провадження, не проведений весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, вказує на те, що інші ризики наведені слідчим у клопотанні мають місце і є обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя дійшов до переконання, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання встановленим ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Як зазначалося вище домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби. Його може бути застосовано лише до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином, слідчий суддя з урахуванням думки слідчого та прокурора, вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного, та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч. 5 ст.194 КПК України).

Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

Враховуючи наведене, з метою підвищеного контролю за підозрюваним слід покласти на нього наступний обов`язок: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194-196, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000056 від 12.07.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309 та ч. 1 ст. 311 КК України задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце проживання у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.11.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу для виконання направити до відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.

Відділенню поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та надіслати для контролю за виконанням прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя:ОСОБА_1