Справа № 740/3892/23
Провадження № 1-кп/740/316/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000358 вiд 05.06.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золотарево Хустського району Закарпатської області, громадянина України, який не працює, одружений, з профільною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, 4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ha початку вересня 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, ОСОБА_3 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами, діючи умисно, з метою підробки невстановленою особою посвідчення водія, яке згідно Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України посвідчують особу чи її спеціальний статус» є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, надав невстановленій органом досудового розслідування особі персональні дані про себе та власне фотозображения в електронній формі, а також фотозображення посвідчення водія, яке в нього було вилучено, а саме НОМЕР_1 , які були використані для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвідчення водія категорії «А, В, С» серії НОМЕР_2 від 06.09.2022 на ім`я « ОСОБА_3 », видане територіальним сервісним центром МВС № 0541 (згідно відомостей у самому документі).

На початку вересня 2022 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, знаходячись у м. Києві, ОСОБА_3 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи посвідчення водія НОМЕР_2 від 06.09.2022 на ім`я « ОСОБА_3 » - офіційний документ, що видається та посвідчується установою, яка має право видавати такий документ, та який надає право керування транспортними засобами, на своє ім`я, завідомо усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він з 09.09.2022 позбавлений права керування транспортним засобом, та стан зберігати його при собі з метою подальшого використання.

У подальшому, 05.06.2023 близько 12-00 год ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі «ГАЗ 31105», державний номерний знак НОМЕР_3 , був зупинений працівниками поліції у м. Ніжині Чернігівської області по вул. Прилуцькій біля стели з надписом «Ніжин» на в`їзді у місто.

У цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.09.2022 на своє ім`я, шляхом пред`явлення його працівникам поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 на вимогу працівників поліції надати документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.09.2022 на його ім`я він не отримував у встановленому законом порядку, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив працівнику ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області вищезазначене підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України як пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і якій надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, та за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні відповідно до ст.381, 382 КПК України з посиланням на те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку у судовому засіданні без проведення судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень він беззастережно визнає у повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінальних правопорушень встановлені у повному обсязі.

Також, у вказаній заяві він зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України у разі, якщо згідно положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і якій надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, та використання завідомо підробленого документа.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззастережно визнає у повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факти скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, який раніше не судимий, його вік, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу, остаточно призначивши покарання на підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта на проведення судово-технічного дослідження документів у розмірі 956 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначити його покарання:

за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень;

за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_3 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень. . Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн витрат за проведення експертизи.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_1