Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/419/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді медичного брата КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 11 год. 16 хв. 02.08.2023 по 30.09.2023 включно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів.

За наслідком розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2023 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Разом з цим, під час розгляду клопотання встановлено існування ризиків, що передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а отже неможливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, для запобігання встановлених ризиків. Обмеження права підозрюваного на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим суддею повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства.

Однак, захисник вважає, що під час ухвалення рішення про обрання для підозрюваного запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою судом не було взято до уваги особу підозрюваного, а саме те що він раніше не судимий, має міцний соціальний зв`язок, оскільки проживає за постійною адресою з сім`єю, з матір`ю та батьком, які є інвалідами 2-ї групи у зв`язку із чим є необхідність матеріально та фізично допомагати своїм родичам. Підозрюваний на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, скарги на нього відсутні. Підозрюваний має медичну освіту та офіційно працевлаштований на посаді медичного брата КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради».

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, стороною захисту до матеріалів справи була надана характеристика від комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна травматологічна лікарня» де з періоду з 06.07.2022 року по 28.04.2023 року працював ОСОБА_8 Згідно з цією характеристикою за час роботи у медичному закладі підозрюваний зарекомендував себе з позитивної сторони, як кваліфікований, відповідальний, врівноважений працівник.

Проте, під час винесення ухвали слідчим суддею не було взято до уваги вказану характеристику, ознайомившись зі змістом ухвали можна дійти висновку що такий документ загалом був проігнорований судом, жодної оцінки документу судом надано не було.

Крім того, захисник зазначає, що жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. У матеріалах клопотання про застосування запобіжного заходу відсутні достатні докази які б свідчили, що підозрюваний наразі перешкоджає чи має намір перешкоджати розкриттю кримінального провадження, або чинити спроби впливу на інших учасників кримінального провадження.

Вважає твердження сторони обвинувачення про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду ґрунтуються лише на припущеннях і на тому, що стаття за яким обвинувачується підозрюваний є тяжким злочином.

Виходячи з наведеного, захисник вважає, що прокурор та слідчий не довели під час розгляду клопотання належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000813 від 22.07.2023 за ч. 4 ст. 189 КК України.

02.08.2023, о 11 год. 16 хв., ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

03.08.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуваннм встановлено, що житель м. Кропивницького Кіровоградської області, ОСОБА_8 , не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, достовірно знаючи про введення із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виношуючи наміри щодо здійснення злочинної діяльності з метою збагачення за рахунок чужої власності, обравши предметом протиправних посягань чуже майно, а способом заволодіння ним - вчинення насильницьких дій щодо його власників, на початку січня 2023 року ОСОБА_8 став на шлях їх реалізації.

При цьому ОСОБА_8 обрав ОСОБА_10 , з яким познайомився під час святкування нового 2023 року, як особу, до якої можна вчинити вплив, а підставою вимог - викрадення коштів у дівчини, яка була з ними в одній компанії при святкуванні нового року.

Так, на початку січня, а саме вдень 8 або 10 січня 2023 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , спонуканий корисливим мотивом та реалізуючи свій злочинний план, прибув до розважального закладу «Dinara», яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 36, де працює потерпілий ОСОБА_10 та викликав останнього на розмову.

В ході особистого спілкування ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 про те, що ним цікавляться якісь азербайджанці, оскільки незадоволені його поведінкою. Також ОСОБА_8 повідомив, що для уникнення фізичного насильства з його боку ОСОБА_10 необхідно буде передати ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 5.000 (п`ять тисяч) гривень. Не розуміючи підстав вимагання в нього грошових коштів, не маючи жодних боргових та/або договірних зобов`язань перед ОСОБА_8 , але побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_10 погодився на умови, виставлені ОСОБА_8 та увечері того ж дня, знаходячись в приміщенні розважального закладу «Dinara», передав ОСОБА_8 власні грошові кошти в розмірі 5.000 (п`ять тисяч) гривень в якості плати за свою безпеку.

Через кілька днів, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 що передана йому раніше сума його не влаштовує і тепер платіж буде регулярним і складатиме 10.000 (десять тисяч) гривень на місяць.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, ОСОБА_8 використовуючи погрози фізичного насильства, отримав від ОСОБА_10 увечері 3 або 4 лютого 2023 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, грошові кошти в розмірі 10.000 (десять тисяч) гривень та вдень 3 або 4 березня 2023 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, грошові кошти в розмірі 10.000 (десять тисяч) гривень.

Розцінюючи погрози ОСОБА_8 як реальні, хвилюючись за своє життя і здоров`я, бажаючи уникнути погроз та вимагання грошових коштів з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на 3 місяці виїхав за межі Кіровоградської області, однак коли повернувся до м. Кропивницького, а саме 21.07.2023, в ході випадкової зустрічі з ОСОБА_8 останній повідомив потерпілому, що враховуючи кілька місяців пропуску оплати, станом на момент розмови, «борг» ОСОБА_10 становить 45.000 (сорок п`ять тисяч) гривень, а для повного погашення «боргу», ОСОБА_10 має передати йому грошові кошти в розмірі 100.000 (сто тисяч) гривень. В інакшому випадку ОСОБА_8 пригрозив ОСОБА_10 фізичним насильством та фізичною розправою.

01.08.2023 ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_10 на мобільний телефон та повідомив, що йому відомо про те, що він отримав заробітну плату в розмірі 8.000 (вісім тисяч) гривень, які він повинен передати йому наступного дня в якості часткового погашення неіснуючого боргу.

В подальшому, 02.08.2023, о 09 год. 22 хв., ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_10 та призначив зустріч біля КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, проспект Університетський, буд 2/5, куди мав прийти ОСОБА_10 та здійснити передачу грошових коштів в розмірі 8.000 (вісім тисяч) гривень для погашення частини «боргу».

Так, 02.08.2023 року, близько 11 год. 05 хв., знаходячись на відкритій ділянці місцевості, а саме не території КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», ОСОБА_8 продовжив реалізацію свого злочинного задуму, погрожуючи ОСОБА_10 фізичним насильством та розправою, у випадку не виконання останнім його вимог з передачі йому грошових коштів в якості оплати за неіснуючий борг та захист, після чого ОСОБА_8 , отримавши від потерпілого грошові кошти в розмірі 8.000 (вісім тисяч) гривень був викритий працівниками поліції безпосередньо під час вчинення злочину та затриманий.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до районного суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя районного суду задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Так, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке розслідується, виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження. Зокрема, підозра щодо його причетності до вчинення кримінального правопорушення, підтверджується: протоколом допиту потерпілого від 24.07.2023 з додатками до нього, протоколом огляду речей від 24.07.2023 з додатками до нього, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.2023, протоколом огляду місця події від 02.08.2023, протоколом додаткового допиту потерпілого від 02.08.2023 з додатками до нього, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 02.08.2023, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо-, відео- контроль за особою від 31.07.2023 - ОСОБА_8 .

Колегія суддів зауважує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірені доводи клопотання органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики, зокрема, можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ;

можливість незаконного впливу підозрюваним самостійно або через третіх осіб на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема укривати від слідства дійсні обставини вчинення та підготовки до злочину, а також обставини, необхідні для встановлення об`єктивної істини у провадженні, в тому числі, інформацію щодо фактів, що мають значення для досудового розслідування, з приводу чого слідчим суддею в мотивувальній частині ухвали наведені відповідні мотиви.

Вказані обставини, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею та не спростовані стороною захисту в апеляційній інстанції.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні клопотання суддя також врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, наслідки, дані про особу підозрюваного та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також колегія суддів зважує і на ту обставину, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слідчий суддя правильно прийняв рішення, не визначивши підозрюваному розмір застави в порядку, передбаченому ст. 183 КПК України з огляду на те, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Апеляційні доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та те, що під час розгляду клопотання не було взято до уваги особу підозрюваного є безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеним.

В апеляційній скарзі захисника містяться також інші доводи, які не мають істотного значення, адже не спростовують обґрунтованого висновку слідчого судді щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Отже, вони не потребують детального аналізу з точки зору викладення мотивів рішення суду апеляційної інстанції виходячи з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання, оскільки орган досудового розслідування в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу та вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4