Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1083/23

Номер провадження: 1-кп/511/151/23

01 травня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальній акт у кримінальному провадженні №0000024 від 04.03.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаївка Роздільнянського район, Одеської області, громадянина України (паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ), одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи про зобов`язання передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якими виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток та утримання дитини і батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання; створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, умисно ухилився від виконання покладених на нього перелічених обов`язків.

Так, відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.07.2014 у справі № 511/1913/14-ц ОСОБА_3 зобов`язано стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, ОСОБА_3 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, маючи прямий умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати аліментів, умисно, систематично з липня 2014 по серпень 2019 та з квітня 2022 по вересень 2022, у добровільному порядку кошти на утримання дитини не виплачує, заходи для погашення заборгованості, що утворилася, не приймає. ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати аліментів, висновків для себе не зробив, офіційно не працевлаштувався, матеріальну допомогу на утримання дитини не надав, на повідомлення про необхідність виплати заборгованості не реагує. Згідно з розрахунком заборгованості, наданого державним виконавцем Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), сума заборгованості з липня 2014 по серпень 2019 становить 52259 гривень та з квітня 2022 по вересень 2022 - 8043 гривень, яка разом складає - 60302 гривень.

Таким чином, органми досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального правопорушення (проступку) у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав заяву від 21.04.2023 року щодо визнання винуватостіу вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, будучи ознайомленимз обмеженням права на апеляційне оскарження та висловив згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Дана заява складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 .

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку), дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

Також призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги тяжкість вчиненого ним правопорушення, а також особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, характеризується задовільно за місцем проживання (а.к.п.103).

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі та можливим звільнити його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинувачених покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 судом не обирався. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження. Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили "_____ " ________ 20___ року

Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді

у справі за _______________,

провадження _______________

Голова Роздільнянського районного суду

Одеської області ___________________ ОСОБА_1