ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 Справа №607/7351/23

Провадження №1-кп/607/1461/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000059 від 16 березня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вертелка Зборівського району Тернопільської області, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Зокрема, Верховною Радою України 16 листопада 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 2738-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04 січня 2023 року близько 15 години 00 хвилин у ОСОБА_3 , який знаходився за місцем проживання на території домогосподарства по АДРЕСА_2 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше сховище, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 , 04 січня 2023 року близько 15 години 00 хвилин повідомив ОСОБА_6 , неправдиву інформацію про те, що власники сусіднього домогосподарства АДРЕСА_3 надали йому дозвіл забрати з території даного домогосподарства кам`яне вугілля.

Надалі, ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, користуючись тим, що ОСОБА_6 не усвідомлює, що вчиняється крадіжка, переконавшись, що за ним ніхто інший не спостерігає та його дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, перестрибнувши через металевий паркан, проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , під навісом господарської будівлі виявив кам`яне вугілля, марки ДГ (рядове), розміром (фракцією) 0-200 мм.

В подальшому ОСОБА_3 , таємно, з корисливих мотивів, викрав вказане кам`яне вугілля набравши його в шість мішків, загальною вагою 300 кілограмів, вартістю 1599,00 гривень, після чого покинув територію домогосподарства, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав та розкаявся у вчиненому. Від надання показів ОСОБА_3 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Крім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доводиться оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами, зокрема.

Протоколом вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 16 березня 2023 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_3 добровільно видав предмети, які вилучено: два полімерних мішка сірого кольору, які заповнені кам`яним вугіллям чорного кольору. Зі слів ОСОБА_3 дане вугілля він таємно викрав з території домогосподарства АДРЕСА_3 .

Таким чином, суд всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини злочину, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, що є тяжким, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, його майновий стан, є непрацюючим, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, в нарколога перебуває на обліку з діагнозом: розлади поведінки і психіки внаслідок вживання алкоголю, гостра алкогольна інтоксикація неускладнена, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання, з врахуванням характеризуючи даних обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази:

- два полімерні мішки сірого кольору з кам`яним вугіллям, горловини яких опечатано за допомогою клейких стрічок з номерами: В18527893, В18527892, які згідно квитанції 23 від 29 березня 2023 року передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілій ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-23/3377-Д від 23 березня 2023 року в розмірі 755,12 гривень, судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-23/3376-ТВ від 29 березня 2023 року в розмірі 943,90 гривень, на загальну суму 1699,02 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять гривень дві копійки).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1