Справа № 541/2413/23
Провадження № 1-кп/541/262/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в склад, головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000701 від 16.06.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лютенька, Гадяцького району, Полтавської області, українки, громадянка України, з вищою освітою, працюючої кухарем їдальня «Чудова» м. Миргорода , незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої АДРЕСА_2 , раніше не судимої, з участю інших учасників судового провадження, прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2022 року, в денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 , правомірно перебуваючи в приміщенні орендованої нею квартири АДРЕСА_3 , де у останньої раптово виник умисел на викрадення телевізора марки «LQ26LН200».

ОСОБА_3 під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власник та інші сторонні особи за її діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений по теперішній час, шляхом вільного доступу, викрала з зали орендованої квартири телевізор марки «LQ26LН200»., вартість якого становить 3500 гривень, належний потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим довела свій кримінально-протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 3500 гривень.

Повторно, 25 грудня 2022 року в денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , правомірно перебуваючи в приміщенні орендованої нею квартири АДРЕСА_3 , де у останньої раптово виник умисел на викрадення двокамерного холодильника марки «Dnepr Class А+».

ОСОБА_3 під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власник та інші сторонні особи за її діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений по теперішній час, повторно, шляхом вільного доступу, викрала з кухонної кімнати орендованої квартири двокамерний холодильник марки «Dnepr Class А+», вартість якого становить 4000 гривень, належний потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим довела свій кримінально-протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 4000 гривень.

Такі дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

10 липня 2023 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_7 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_6 зі згоди потерпілої ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України та узгоджено покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_7 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, та покарання, з застосуванням положень ст. 69 КК України яке має понести ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачена, захисник та потерпіла просили затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 стверджувала ,що за викрадене майно їй обвинуваченою відшкодована шкода, відтак холодильник необхідно передати ОСОБА_3 . Підтвердивши свою згоду назатвердження судом угоди та призначення покарання визначеного угодою про визнання винуватості.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачена свою вину у скоєнні злочину визнає.

Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості є добровільним, потерпіла дала згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що підтвердила всудовому засіданні.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_6 , зі згоди потерпілої ОСОБА_5 і призначення узгодженої сторонами міри покарання з застосування положень ст. 69 К України, зважаючи на наявність обставин які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди та враховуючи особу винної, яка з скоїла кримінальне правопорушення вперше, працює, має на утриманні неповнолітню дитину.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Витрати пов`язаних із залученням експерта по кримінальному провадженню відсутні.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 10 липня 2023 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене покарання, з застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень.

Арешт двокамерного холодильника марки «Dnepr Class А+», із маркуванням на моторі «NKV 10-3-K»,» 220-24V-50 Hz», «0/9A» та «PZR-03», здійснений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21.06.2023, скасувати .

Речові докази у кримінальному провадженні, двокамерний холодильник марки «Dnepr Class А+», який зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області передати ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1