Справа № 466/5957/23
Провадження № 1-кс/466/1340/23
У Х В А Л А

іменем України

«08» червня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зав`язанці Мостиського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на тримання малолітню дитину, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000879 від 04 квітня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2ст.190 КК України,

у с т а н о в и в:

07 червня 2023 року слідчий СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначенням застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що у провадженні СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне №0000879 від 04 квітня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 190, КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2023 року о 21:45 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, за допомогою якої створив та адміністрував сторінку в соціальній мережі «Facebook», де створив фіктивний аккаунт на ім`я « ОСОБА_7 » та розміщував оголошення про забезпечення працевлаштування за кордоном, не маючи при цьому мети та законних можливостей виконати взяті на себе обов`язки, ввів в оману ОСОБА_8 , видаючи себе за « ОСОБА_9 » під час спілкування через месенджер «Viber», за яким закріплено номер телефону НОМЕР_1 та належить ОСОБА_5 , під приводом працевлаштування за кордоном, а саме (бронювання вакансії), заволодів грошовими коштами потерпілої у сумі 7600 гривень, які отримав електронним переказом на банківську карту НОМЕР_2 , видану АТ « Універсал Банк» на його ім`я, та які були обготівковані 05.03.2023 о 10:52 в банкоматі CALV9759 по АДРЕСА_3 безпосередньо ОСОБА_5 .

Окрім цього, 06.03.2023 року близько о 11:42 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, діючи повторно, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, за допомогою якої створив та адміністрував сторінку в соціальній мережі «Facebook», де створив фіктивний аккаунт на ім`я « ОСОБА_7 » та розміщував оголошення про забезпечення працевлаштування за кордоном, не маючи при цьому мети та законних можливостей виконати взяті на себе обов`язки, ввів в оману ОСОБА_8 , видаючи себе за ОСОБА_9 під час спілкування через месенджер «Viber», за яким закріплено номер телефону НОМЕР_1 та належить ОСОБА_5 , під приводом працевлаштування за кордоном, а саме (страхування для подальшого працевлаштування), заволодів грошовими коштами потерпілої у сумі 3925 гривень, які отримав електронним переказом на банківську карту НОМЕР_2 , видану АТ « Універсал Банк» на його ім`я, та які були ним безпосередньо обготівковані 06.03.2023 о 12:23 год. в банкоматі CALV2691 по вул. Патона 37 у м. Львові.

Окрім цього, 18.03.2023 року близько о 16:11 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, діючи повторно, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, за допомогою якої створив та адміністрував сторінку в соціальній мережі «Facebook», де створив фіктивний аккаунт на ім`я « ОСОБА_7 » та розміщував оголошення про забезпечення працевлаштування за кордоном, не маючи при цьому мети та законних можливостей виконати взяті на себе обов`язки, ввів в оману ОСОБА_8 , видаючи себе за « ОСОБА_9 » під час спілкування через месенджер «Viber», за яким закріплено номер телефону НОМЕР_1 та належить ОСОБА_5 , під приводом працевлаштування за кордоном, а саме (оплати половини вартості квитка), заволодів грошовими коштами потерпілої у сумі 2000 гривень, які отримав електронним переказом на банківську карту НОМЕР_2 , видану АТ « Універсал Банк» на його ім`я, та які були обготівковані цивільною дружиною ОСОБА_10 за дорученням ОСОБА_5 18.03.2023 о 16:51 год. в банкоматі CALV6530 по вул. Стрийська, 45ж у м. Львові .

07.06.2023 року ОСОБА_5 слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, лейтенантом поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1,2 ст. 190 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, а саме: витягом з ЄРДР, заявою потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілої, яка безпосередньо вела переписку з підозрюваним, протоколом обшуку, фото з банкоматів щодо зняття коштів безпосередньо ОСОБА_5 та іншими доказами, що в сукупності обґрунтовують підозру ОСОБА_5 .

Крім цього, 17.02.2023 року, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова у кримінальному провадженні №0000232 від 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - у виді застави та покладено ряд обов`язків; обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000232 від 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 146 КК України перебуває на розгляді у Шевченківському районному суді м. Львова.

Відповідно до ч 2, 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як: до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оскільки, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, не одружений, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжувати злочинну діяльність, впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оскільки ним вчинено кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до середньої тяжкості злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, що стимулюватиме підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не має постійного місця праці, тобто законних джерел для існування, що в сукупності свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 в підтримання клопотання, захисника ОСОБА_4 , пояснення ОСОБА_5 , які заперечили проти задоволення клопотання та просять застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, дослідивши матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000879 від 04 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 190 КК України.

07 червня 2023 року слідчим СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 . ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень органом досудового слідства доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту потрпілої, скріншотами з мобільного телефона потерпілої, яка безпосередньо вела переписку з підозрюваним, протоколом обшуку, фото з банкоматів щодо зняття коштів ОСОБА_5 .

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями п.2 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкція ч.1 статті 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Санкція ч.2 ст.190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, за нормами ст.178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців та інші обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

За нормами статті 3 Загальної декларації прав людини, пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Отже, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України суд, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності даних обставин, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до ст.21 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність та передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, зазначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані прокурором в підтримку заявленого клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 є обґрунтованим та відноситься до нетяжких злочинів, згідно до ст.12 КК України.

Враховуючи особу ОСОБА_5 який не одружений, тяжких хворіб та інвалідності у останнього, які б перешкоджали працювати останнього немає, на утриманні має малолітнього сина, слідчий суддя вважає, що до нього слід застосувати запобіжний захід у виді застави з покладенням на останнього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680,00 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора, слідчого судді та суду за їх кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну місця свого проживання та/або роботи;

- не спілкуватися з потерпілою і свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Підозрюваний ОСОБА_5 не пізніше п`яти днів з дня застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у випадку невиконання ним вищезазначених обов`язків застава звертається в дохід держави і зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України та щодо нього слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу.

Встановити, що строк дії даної ухвали в частині покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків закінчується 06 серпня 2023 року.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу протягом п`яти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошений 12 червня 2023 року о 17.00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12/каб.12).

Суддя ОСОБА_1