Справа № 303/3830/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченого - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , прокурора - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/455/22 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Виноградів, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого: 20 листопада 2019 року Мукачівським міськрайонний судом за частиною 2 статті 185 КК України до двох років позбавлення волі, із застосуванням статей 75,76 КК України строком на один рік, громадянина України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 4 статті 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Вироком ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 - частини 4 статті 185 КК України.

ОСОБА_5 призначено покарання за частиною 2 статті 15 - частини 4 статті 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 відраховано з 30 травня 2022 року.

Речові докази: телевізор марки «Ergo моделі 32 DH 3000», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - повернуто власнику.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1201 (одну тисячу двісті одну) гривню 34 копійок.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно з вироком, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

29 травня 2022 року, близько 04 години 05 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, переліз через огорожу на територію дворогосподарства будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, шляхом вільного доступу, проник через незачинені передні двері в середину вище вказаного будинку, де з дерев`яної тумбочки, яка знаходилася в прийомній кімнаті, викрав належний ОСОБА_8 телевізор марки «Ergo моделі 32 DH 3000», вартість якого становить 5000 гривень. Вийшовши з приміщення вище вказаного будинку на подвір`я, був виявлений власником, залишив викрадений телевізор на землі та почав тікати з місця скоєння кримінального правопорушення.

Довести свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 не зміг із причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілим.

Такими діями ОСОБА_5 міг спричинити ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 2 статті 15 - частини 4 статті 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у житло в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуваний вирок є занадто суворим та несправедливим. Просить змінити вирок та пом`якшити йому покарання, призначити йому умовну міру покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити вирок та пом`якшити йому покарання із застосуванням положень статті 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_5 , його захисника - ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності потерпілої сторони, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що потерпіла сторона належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від них не надходило; прокурор не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі потерпілої сторони.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 , кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України, сторонами кримінального провадження не оспорюється і апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряються, у зв`язку з чим визнаються обґрунтованими і належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на матеріалах та фактичних обставинах кримінального провадження.

Відповідно до вимог п.п.3,4 ст.409 КПК України підставами для зміни судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За вимогам п.п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особу винною зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчинення якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, а також застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 визнано винним у кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України КК України за ознаками як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у житло в умовах воєнного стану.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, 20.11.2019 року Мукачівським міськрайонним судом за частиною 2 статті 185 КК України до двох років позбавлення волі, із застосуванням статей 75,76 КК України строком на один рік, отже судом зайво кваліфіковані його дії за ознакою «вчинене повторно».

Щодо призначеного ОСОБА_5 покарання, колегія суддів враховує наступне.

В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів, при призначенні ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у повній мірі врахував характер та тяжкість вчиненого ним злочину, форму вини, спосіб вчинення злочину, стадію злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, його особу.

Враховуючи встановлене та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі у повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, і таке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції підлягає зміні лише в частині виключення з мотивувальної частини вироку при кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 , ч. 4 ст. 185 КК України посилання на кваліфікуючу ознаку «вчинене повторно».

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2022 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 - частиною 4 статті 185 КК України, змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку при кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України посилання на кваліфікуючу ознаку "вчинене повторно".

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді