У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2023 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої юридичної особи Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6

вирішуючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бар Вінницької області питання про наявність підстав для прийняття, рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000040 від 20.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Глинянка, Барського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України

УСТАНОВИВ:

17.05.2023 до Барського районного суду Вінницької області надійшов вказаний обвинувальний акт, затверджений прокурором Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області.

Ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області від 22.05.2023 було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з істотним порушенням вимог статей 109, 291 КПК України, виклавши свої доводи у письмовій формі.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що до обвинувального акта не додано реєстру матеріалів досудового розслідування, який би відповідав вимогам частини 2 статті 109 КПК України. Зокрема, реєстр не містить відомостей про здійснення всіх процесуальних дій без виключень: точної назви процесуальних дій й точного часу їх проведення, прийнятих процесуальних рішень та їх реквізитів, що не дозволяє суду достовірно з`ясувати обставини щодо дотримання під час досудового слідства вимог КПК України з питання шляхів утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження. Крім того, ряд найменувань, вказаних у реєстрі, як от копія накладної, довіреність, рапорт та інші, не відносяться до процесуальних дій, що є порушенням вимог КПК України, а також в реєстрі зазначені незрозумілі для сторони захисту абревіатури, наприклад ДОП і СД.

Вказував також, що вимоги статті 291 КПК України при складанні обвинувального акта недотримані. Зокрема, в обвинувальному акті відсутні повні анкетні відомості обвинуваченого: не зазначено сімейного стану, наявності неповнолітніх дітей, освіти. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено наступні відомості: анкетні відомості викривача, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір пропонованої винагороди викривачу, дату та місце затвердження обвинувального акта, підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими.

Захисник також вказував, що обвинувальний акт складається дізнавачем або слідчим. Із змісту обвинувального акта не зрозуміло, хто даний акт склав та затвердив, відсутні відомості про те, що прокурор не погодився з обвинувальним актом, який складено дізнавачем, що давало б право прокурору скласти обвинувальний акт самостійно.

У судовому засіданні захисник наголошував, що вказані недоліки перешкоджають призначенню судового розгляду щодо суті висунутого обвинувачення і обвинувальний акт слід повернути прокурору.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вказував, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог статті 291 КПК України і може бути призначений до судового розгляду щодо суті. Зазначив, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування вказані усі процесуальні дії, а також зазначені документи, щоб під час судового розгляду не виникало питань щодо ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування. зазчив, що викривач у кримінальному провадженні відсутній. Вказав також, що у провадженнях про кримінальні проступки обвинувальний акт складається саме прокурором.

Крім того, сторона обвинувачення та сторона захисту висловилися про те, що кримінальне провадження підсудне Барському районному суду Вінницької області, підтвердили, що угоди у кримінальному провадженні не укладалися, підстав для закриття кримінального провадження на цей момент сторони не вбачають.

Представник потерпілої юридичної особи зазначила, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Суд, заслухавши учасників розгляду, перевіривши форму і зміст обвинувального акта, додатки до нього на відповідність вимогам КПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Згідно з пунктом 13 частини 2 статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

Норму частини 1 статі 291 КПК України слід тлумачити у системному взаємозв`язку із нормами статті 36 КПК України, яка визначає процесуальні повноваження прокурора під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а також враховуючи лексико-граматичне значення слова «зокрема», значеного у частині 1 статті 291 КПК України, яке вживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного. Таке тлумачення дає підстави для висновку, що незгода прокурора з обвинувальним актом, що був складений слідчим чи дізнавачем, не є єдиним випадком, коли прокурор уповноважений самостійно складати обвинувальний акт, а є лише одним із таких випадків. Тобто прокурор уповноважений скласти обвинувальний акт самостійно не лише у випадку, коли він не погоджується з обвинувальним актом, що був складений слідчим чи дізнавачем, а й у інших випадках (вичерпний перелік яких Кодексом не встановлено).

Згідно з частиною 3 статті 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Отже, за змістом приписів частини 1 і частини 3 статті 291 КПК України, якщо обвинувальний акт складений прокурором самостійно, то саме прокурор його підписує, і в цьому випадку затвердження самим прокурором складеного ним самостійно обвинувального акта КПК України не передбачає.

Таким чином, складання обвинувального акта щодо ОСОБА_5 самостійно прокурором і підписання самим прокурором відповідає вимогам КПК України.

Згідно з частиною 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 зазначено, що обвинувальний акт складено 16.05.2023 в приміщенні Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області, вказано адресу (Вінницька область. Жмеринський район, м. Бар, вул. Бонни Сфорци, №17), що відповідає вимогам пункту 9 частини 2 статті 291 КПК України щодо зазначення дати та місця його складення.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо неповного зазначення анкетних відомостей обвинуваченого, оскільки такі аргументи суперечать приписам пункту 2 частини 2 статті 291 КПК України. У вказаному пункті наведено вичерпний перелік анкетних відомостей обвинуваченого, які повинні бути зазначені в обвинувальному акті, і серед таких відомостей відсутні відомості про сімейний стан, наявність неповнолітніх дітей, освіту.

Щодо аргументів сторони захисту про необхідність зазначати анкетні відомості викривача і розмір пропонованої винагороди викривачу, а в разі його відсутності обов`язок зазначити про відсутність викривача у кримінальному провадженні, то суд звертає увагу, що у пункті 3-1 частини 2 статті 291 КПК України не йдеться про необхідність вказувати про наявність чи відсутність викривача у кримінальному провадженні, а йдеться про необхідність зазначати анкетні відомості викривача, що, виходячи з логічного тлумачення, можливо лише у разі його наявності. Так само зазначення розміру пропонованої винагороди викривачу можливо лише у разі наявності викривача у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до пункту 16-2 статті 3 КПК України, викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

Чіткий вичерпний перелік корупційних кримінальних правопорушень наведено у примітці до статті 45 Кримінального кодексу України. До цього переліку не входить кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України, інкриміноване ОСОБА_5 .

Отже, аргументи щодо необхідності зазначення в обвинувальному акті про відсутність викривача у кримінальному провадженні, про непропонування винагороди викривачу у кримінальному провадженні, в якому немає і не може бути викривача, суперечить приписам статті 291 КПК України.

Аналогічний підхід суд застосовує для тлумачення пункту 7-1 статті 291 КПК України: якщо прокурором не встановлено підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, або така юридична особа у кримінальному провадженні відсутня, то про таке не обов`язково вказувати в обвинувальному акті.

Посилання сторони захисту на незазначення в обвинувальному акті розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не відповідає дійсності, оскільки на сторінці 3 в абзаці 8 обвинувального акта вказано: «Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком рибному господарству України становить 52173,00 грн».

Відповідно до частини 4 статті 291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

До обвинувального акта щодо ОСОБА_5 додано розписку ОСОБА_5 та захисника про отримання копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування, матеріалів дізнання, копії цивільного позову.

Додано також розписку представника потерпілої юридичної особи про отримання копії матеріалів дізнання та цивільного позову.

Відповідно до статті 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Аналіз змісту завдань кримінального провадження, які визначені статтею 2 КПК України, і загальних засад кримінального провадження, які визначені статтею 7 КПК України, дає підстави для висновку, що підставою для повернення обвинувального акта прокурору є не формальна невідповідність його вимогам закону, а наявність в обвинувальному акті таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд щодо суті висунутого обвинувачення.

Сторона захисту посилалася на недоліки у складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, які полягають у зазначенні у ньому не лише процесуальних дій, а й переліку документів, які становлять матеріали досудового розслідування, і використання абревіатур. Однак такі недоліки реєстру не можуть перешкодити з`ясуванню обставин щодо дотримання під час досудового слідства вимог КПК України під час збирання доказів стороною обвинувачення, а також у реалізації прав сторони захисту на ефективний захист від пред`явленого обвинувачення і представлення своєї позиції суду, оскільки під час судового розгляду будуть досліджуватися процесуальні джерела доказів безпосередньо, і в разі необхідності досліджуватися прийняті процесуальні рішення, оформлені відповідними документами, чому не можуть перешкодити недоліки в оформленні реєстру.

Таким чином, проаналізувавши доводи сторони обвинувачення і сторони захисту, оцінивши обвинувальний акт і додатки до нього на предмет відповідності їх вимогам КПК України, суд не встановив підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

Судом також не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, оскільки угода у кримінальному провадженні до суду не надходила, підстав для закриття провадження на цей момент не вбачається, кримінальне провадження підсудне Барському районному суду Вінницької області.

За таких обставин у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись статтями 314-315, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта.

Продовжити проведення підготовчого засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено о 09 год. 15 хв. 16.06.2023.

Головуюча суддя Юлія САЛДАН