Справа № 192/1530/23
Провадження № 1-в/192/179/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника ДУ «СВК (№21)» ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, яким він засуджений за ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13.09.2021 більш суворим покаранням призначеним цим вироком,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Початок строку: 13.08.2021 року

Кінець строку: 14.02.2024 року

встановив:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково, зазначив, що старався виправитись, хоче повернутись до прийомної сім`ї з якою підтримує спілкування та допомагати їм.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, але не довів свого виправлення.

Прокурор в судовому засіданні з огляду на поведінку засудженого протягом строку відбування покарання, враховуючи, що раніше до нього не застосовувалось умовно-дострокове звільнення, вважав можливим звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково.

Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, виходить з такого.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, яким він засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13.09.2021 у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Згідно характеристики ОСОБА_5 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 16.07.2020 року. За період перебування в УВП №4 м.Дніпро характеризувався задовільно, допустив 1 порушення режиму утримання, за що мав 1 стягнення, яке погашено за плином часу, заохочень не мав. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 18.11.2021 року, працевлаштований днювальним відділення, до праці ставиться задовільно. За час відбування покарання характеризується задовільно. Порушень режиму утримання не допускає, стягнення відсутні, має чотири заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, намагається дбайливо ставитися до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи намагається ставитися сумлінно. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, реалізації програми диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організацій не приймає.

17.12.2021 комісією установи відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно ст.ст.100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, як особі що не стає на шлях виправлення.

06.05.2022 комісією установи відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

18.11.2022 комісією установи відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення як особі, що не довела свого виправлення.

Судом встановлено, що до ОСОБА_5 за весь період відбування покарання 1 раз застосовувалось стягнення ДУ «ДУВП(№4)» у виді попередження, яке є погашеним у встановленому законом порядку.

За час відбування покарання у СВК №21 ОСОБА_5 має чотири заохочення у виді подяк, застосовані до нього 19.07.2022, 23.01.2023, 11.04.2023, 20.07.2023, стягнень не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 після прибуття до СВК№21 працює та до праці ставиться належно за що неодноразово заохочувався адміністрацією установи.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Аналізуючи поведінку за весь період відбування покарання до якого засуджений ОСОБА_5 суд враховує, що він після відмови 18.11.2022 комісією СВК№21 в направленні матеріалів щодо застосування умовно-дострокового звільнення до суду не змінив своєї поведінки та продовжив сумлінно ставитись до праці, у зв`язку з чим отримав ще три заохочення.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 є особою в якої відсутні родичі, однак він підтримує стосунки з прийомною родиною якій хоче допомагати після звільнення, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі та звільнявся по відбуттю строку покарання, тобто заохочувальні норми кримінального законодавства до нього не застосовувались.

Враховуючи, що ОСОБА_5 усталено сумлінно себе поводить, сумлінно працює, прагне до правослухняної поведінки, вважає що ОСОБА_5 готовий до самокерованої поведінки в суспільстві, тому доцільним є застосування до нього заохочувальної норми ст. 81 КК України, клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, умовно-достроково на невідбуту частину покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 23.08.2023.

Суддя ОСОБА_1