Справа № 944/4413/23
Провадження №1-кс/944/652/23
УХВАЛА

/про обрання запобіжного заходу/

06.07.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворів, клопотання старшого слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000747 від 04.07.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глиниці Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

На обґрунтування клопотання покликається на те, що СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000747, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

03 липня 2023 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на озері загального користування, яке розташоване неподалік від колишнього цегельного заводу в с.Глиниці Яворівського району Львівської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, керуючись прямим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, під час побутового конфлікту, який раптово виник на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_6 , умисно наніс останньому удар палицею в область живота, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки, які були небезпечні для життя в момент заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та після цього, залишив місце події.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

04.07.2023 старшим слідчим Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Глиниці Яворівського району Львівської області, зареєстрованому та фактично проживаючому у АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , показами підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_5 , речовими доказами по кримінальному провадженні (дерев`яна палиця довжиною 67 см. діаметром 5 см.), довідкою лікаря від 04.07.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 5 до 8 років, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, ніде не працює, хоч і є особою працездатного віку, враховуючи вагомість доказів зібраних органом досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що у разі не обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, або обрання більш м`якого запобіжного заходу останній матиме реальну можливість з метою уникнення передбаченого санкцією ч.1 ст.121 КК України покарання переховуватися від органу досудового розслідування та суду, просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задовольнити, посилаючись на обґрунтування, наведені у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора заперечив, зазначив, що проживає разом з матір`ю, яка самостійно утримує сім`ю. Просив суд обрати йому більш м`який запобіжний захід для надання йому можливості працювати та допомагати матері.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000747, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

04.07.2023 старшим слідчим Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Глиниці Яворівського району Львівської області, зареєстрованому та фактично проживаючому у АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 та п.9 ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, майновий стан. При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Так, за приписами частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Оцінюючи ризики наведені слідчим в клопотанні про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Обираючи запобіжний захід у відношенні підозрюваного, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

Слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 може бути застосовано інший запобіжний захід, ніж домашній арешт, враховуючи наступні обставини.

Слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, при цьому прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий та прокурор не довели обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Клопотання не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкодити ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення ним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, особисті обставини його життя, які свідчать на користь зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Матеріалами справи встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, скарг від сусідів на ОСОБА_5 не надходило, проживає разом з матір`ю, допомагає їй утримувати сім`ю, отже, має тісні соціальні зв`язки. А тому, на даний час, поведінка підозрюваного під час досудового розслідування дає підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного та обставин справи, суд вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

На підставі викладеного, керуючись ст.177-178, 183, 184, 194, 196, 197, 314-315, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глиниці Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду на першу усну чи письмову вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 06 вересня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1