Номер провадження: 11-сс/813/865/23
Справа № 947/7946/23 1-кс/947/4570/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000149 від 01 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6) ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2023 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого п.6) ч.2 ст.115 КК України продовжений строк тримання під вартою до 11 червня 2023 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що підозра ОСОБА_10 є необґрунтованою.

Так, орган досудового розслідування інкримінує ОСОБА_10 умисне вбивство, вчинене з корисливих мотивів.

Разом з тим під час огляду автомобілю, в якому був виявлений труп потерпілого, встановлено, що в ньому знаходились цінні речі вбитого, які не були викрадені.

Захисник зазначив і про те, що у даному кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема відсутній ризик переховування від органу досудового розслідування, оскільки підозрюваний є тимчасово переміщеною особою. З моменту реєстрації відомостей про злочин в ЄРДР до затримання ОСОБА_10 він мав 17 днів для того, щоб зникнути в поля зору правоохоронних органів, проте останній продовжував ходити на роботу.

Ризик впливу на свідків також є надуманим, оскільки підозрюваний взагалі не обізнаний з їх анкетними даними.

Також відсутній ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він вперше притягається до кримінальної відповідальності та має міцні соціальні зв`язки.

При цьому тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиною підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиції учасників апеляційного провадження

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_10 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали за клопотанням слідчого та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого п.6) ч. 2 ст. 115 КК України є обґрунтованою.

Так, відповідно до клопотання слідчого, що 26.01.2023 у денну пору доби, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на території паркінгу для автомобілів житлового комплексу «Мерседес», який знаходиться на -2 поверсі будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому той працював охоронцем, де на той час також знаходився його знайомий, мешканець кв. 27 вищевказаного будинку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким ОСОБА_10 підтримував дружні стосунки.

У ОСОБА_10 , який на той час мав складнощі із засобами для існування, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, достовірно знаючи про те, що його знайомий ОСОБА_11 являється людиною із високим матеріальним становищем, у якого при собі наявне цінне майно, а також в житлі якого теж знаходиться цінне майно, раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння цінним майном ОСОБА_11 , шляхом умисного позбавлення життя ОСОБА_11 з корисливих мотивів з метою власного збагачення.

Для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_10 , надалі діючи умисно, протиправно, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання протиправних наслідків, бажаючи умисно позбавити життя ОСОБА_11 з метою подальшого заволодіння цінним майном, маючи при собі невідомий предмет із колючо-ріжучими властивостями, наніс ним удар в потиличну частину голови ОСОБА_11 , тим самим умисно спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми та перелому основи черепу, від яких ОСОБА_11 помер на місці.

Після чого ОСОБА_10 , зачекавши деякий час та переконавшись, що ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень помер, заволодів цінним майном ОСОБА_11 та в подальшому зник у невідомому напрямку.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого п.6) ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

- заявою ОСОБА_12 про вжиття заходів правового характеру до встановлення місцезнаходження її сина ОСОБА_11 , який з 26.01.2023 не перебуває за адресою мешкання і не відповідає на телефонні дзвінки;

- протоколами допитів потерпілої ОСОБА_12 , яка пояснила відомі їй обставини зникнення сина. Крім цього, пояснила, що коли вона відчиняла двері до квартири сина там завжди був присутній охоронець ОСОБА_10 , хоча його ніхто не запрошував та він запевняв близьких ОСОБА_11 , що останній поїхав та скоро повернеться;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , який пояснив, що про зникнення брата ОСОБА_11 дізнався від матері ОСОБА_12 після чого разом з товаришем брата ОСОБА_14 виїхав з м. Києва до м. Одеси з метою пошуку брата. Потерпілий пояснив, що жодних конфліктів ОСОБА_11 не мав. Також в ході допиту потерпілий вказав перелік майна, цінних речей, які зникли з квартири брата та опізнав частину речей, які були встановлені в ході проведення досудового розслідування, в тому числі вилучені в ході обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_10 , як належні ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що з 2005 року підтримує дружні відносини з ОСОБА_11 . Свідок пояснив, що при відкритті дверей до квартири ОСОБА_11 там постійно перебував ОСОБА_10 , хоча його туди ніхто не запрошував та запевняв їх, що ОСОБА_11 кудись поїхав. Свідок повідомив, що часто приходив до квартири ОСОБА_11 та надав перелік зниклого майна. Також свідок опізнав частину речей, які були встановлені в ході проведення досудового розслідування, в тому числі вилучені в ході обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_10 , як належні ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду місця події від 02.02.2023 за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який працює охоронцем в ЖК «Мерседес» та пояснив, що останній раз бачив ОСОБА_11 26.01.2023 в період часу з 9:00 до 09:30. Свідок пояснив, що ОСОБА_11 підтримував дружні стосунки з охоронцем ОСОБА_10 та декілька раз бачив, як вони разом їздили кудись на автомобілі ОСОБА_11 «Порше Панамера»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , яка працює головою ОСББ «Бульвар», яка повідомила, що бачила ОСОБА_11 декілька раз в приміщенні охоронців разом з ОСОБА_10 , проте, що вони спілкувалися їй не відомо, пояснила, що ОСОБА_10 підтримував дружні відносини з ОСОБА_11 . Зі слів колег їй відомо, що нібито ОСОБА_11 прохав ОСОБА_10 помити його автомобіль та останній мив автомобіль в період коли ОСОБА_11 зник;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , який працює сантехніком в ОСББ «Бульвар» та який пояснив, що 26.01.2023 в період часу з 11:30 до 12:00 він проводив заміну шлангу на кухні у ОСОБА_11 на підставі залишеної ним заявки. В цей час у нього в квартирі перебував ОСОБА_10 .. Крім цього свідок повідомив, що раніше неодноразово бачив як ОСОБА_10 спілкувався з ОСОБА_11 та перебував у нього в квартирі. Вони стали підтримувати дружні стосунки з січня 2023;

- протоколом огляду місця події від 17.02.2023, а саме автомобіля «Порше Панамера», чорного кольору, д/н НОМЕР_1 , який перебував в паркінгу за адресою мешкання ОСОБА_11 : АДРЕСА_1 . Під час огляду зазначеного автомобіля у багажному відділенні виявлено труп ОСОБА_11 з явними ознаками насильницької смерті. В ході огляду виявлено та вилучено речі, які мають значення по кримінальному провадженню та по яким наразі проводяться експертні дослідження;

- протоколом огляду місця події від 17.02.2023, а саме повторного огляду квартири за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено речі, які мають значення по кримінальному провадженню та по яким наразі проводяться експертні дослідження;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 , у ході якого встановлено, що у мобільному терміналі виявлено фото речей, належних ОСОБА_11 , які виготовлені в період з 27.01.2023 по 30.01.2023, а саме: статуетка, портсигар, годинник, монета;

- протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 від 18.02.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено речі та предмети належні ОСОБА_11 , а саме: портсигар, модель автомобіля «Порше», гральну фішку, молоток (можливе знаряддя вчинення злочину) та інші речі по яким наразі проводяться експертні дослідження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , який повідомив, що знайомий із ОСОБА_10 близько року. Наприкінці січня ОСОБА_10 попрохав його допомогти перевезти з будинку АДРЕСА_1 до його квартири за адресою: АДРЕСА_4 , телевізор. Свідок погодився допомогти та в той же день перевіз телевізор. Крім того, 02.02.2023 ОСОБА_10 зателефонував свідку і попросив підвезти його з місця мешкання до автовокзалу, так як він збирався виїжджати до міста Маріуполя. Коли свідок привіз ОСОБА_10 на автовокзал, то останній забрав сумки, при цьому залишив у багажнику пакет. На запитання ОСОБА_19 навіщо ОСОБА_10 залишив пакет, останній відповів, що в пакеті лежить зламаний сейф і попросив його викинути. Зі слів свідка в пакеті дійсно лежав невеликий металевий сейф, який він викинув по дорозі. Крім цього, свідок пояснив, що 04.02.2023 ОСОБА_10 попрохав його забрати ноутбук в майстра на «Северному ринку». ОСОБА_10 сказав, що якщо свідок хоче то може забрати ноутбук собі, оскільки він все одно планує його продати. Вони домовились на суму в розмірі 4000 грн.;

- протоколом повторного обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого в спальній кімнаті виявлений та вилучений телевізор марки «Самсунг»;

- протоколом пред`явлення телевізора для впізнання свідку ОСОБА_14 , який опізнав телевізор вилучений в ході обшуку у ОСОБА_10 , як телевізор, який знаходився в спальні ОСОБА_11 . По вказаному телевізору призначено комп`ютерно-технічну експертизу, яка наразі проводиться;

- протоколом огляду місця події від 21.02.2023 за місцем мешкання свідка ОСОБА_18 в ході якого виявлено та вилучено ноутбук «Асус», який йому продав ОСОБА_10 . По вказаному ноутбуку призначено комп`ютерно-технічну експертизу, яка наразі проводиться;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 в ході якого він пояснив та показав всі місця зустрічей з ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 кума ОСОБА_11 , який пояснив, що подарував приблизно 3 роки тому назад ОСОБА_11 портсигар та надав його фотознімок, який співпадає з тим, що вилучено за місцем мешкання ОСОБА_10 . Крім цього, свідок пояснив, що з квартири ОСОБА_11 зник мисливський карабін типу американської гвинтівки М-15 чорного кольору, срібна монета «Томос» вагою 62,2 гр., всередині якої дві маленькі монети (фотознімок вказаної монети наявний в телефоні ОСОБА_10 ), набір з чотирьох монет. Крім цього, свідок пояснив, що бачив в квартирі ОСОБА_11 модель автомобіля «Порше Панамера», та опізнав саме ту, яка була вилучена в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , який є товаришем ОСОБА_11 та пояснив, що у ОСОБА_11 в користуванні були мобільні телефони «Айфон 13 Про Макс» та «Айфон 7»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що приблизно місяць тому назад до нього звернувся товариш ОСОБА_11 з проханням відремонтувати телефон «Айфон 7». 26.01.2023 свідок зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що він може забрати телефон. Цього ж дня, приблизно в обід ОСОБА_11 приїхав за телефоном, був одягнений в кросівки «Луі Вітон»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , який працює двірником в ЖК «Мерседес» та пояснив, що останнім часом ОСОБА_10 товаришував з ОСОБА_11 . Крім цього свідок пояснив, що бачив як ОСОБА_10 в період часу з 04.02.2023 по 07.02.2023 мив автомобіль «Порше Панамера», належний ОСОБА_11 в паркінгу та ОСОБА_10 сказав, що про це його попрохав ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , який працює охоронцем в ЖК «Мерседес» та пояснив, що 27.01.2023 після зміни йшов на зупинку разом з ОСОБА_10 та останній йому сказав, що є один мешканець в будинку, з яким вони один одному допомагають. ОСОБА_10 повідомив, що колись залишався ночувати у цього мешканця та разом вночі вони кудись їздили на його автомобілі «Порше». ОСОБА_10 говорив, що цей чоловік любить казино, живе за рахунок батьків. В останню зміну бачив як ОСОБА_10 палив цигарки, проте до цього ніколи не бачив, щоб він палив. Від старшого зміни ОСОБА_15 свідок дізнався, що ОСОБА_10 прийшов на пост з сумкою, кинув куртку та сказав, що їде до Маріуполя. Свідок пояснив, що його дивував той факт, що ОСОБА_10 постійно розповідав йому про ОСОБА_11 , але про себе нічого не говорив;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , мешканця будинку АДРЕСА_1 , який пояснив, що 27.01.2023 звернувся до охоронця ОСОБА_10 з проханням змінити чип, так як старий в нього був пошкоджений. Після чого ОСОБА_10 дав йому новий чип, на питання свідка кому він належить ОСОБА_10 повідомив, що це його чип. Як встановлено в подальшому це був чип на ім`я ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що займається встановленням автономного живлення у зв`язку з відключеннями світла. 16.01.2023 йому зателефонував ОСОБА_11 з метою встановлення вказаних батарей живлення, на що свідок повідомив, що необхідно спочатку внести аванс для закупки приладдя. Цього ж дня ОСОБА_11 відправив свідку на картку 9950 грн через «Приват 24» від імені ОСОБА_27 . Свідок надав підтверджуючий скрін-шот як додаток до протоколу допиту;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що ОСОБА_10 31.01.2023 відправив йому на телефон фотознімки годинника з зображенням черепа, в подальшому годинник впізнано родичами та друзями ОСОБА_11 як належний останньому;

- протоколом огляду Інтернет мережі, а саме сторінок в соціальних мережах ОСОБА_11 , де зафіксовано наявність на руці потерпілого ОСОБА_11 годинника з зображенням черепа, саме того, який виявлено на фотознімку в телефоні ОСОБА_10 , зробленому 30.01.2023 та який він 31.01.2023 відправляв на телефон ОСОБА_28 ;

- протоколом огляду гаража за місцем мешкання ОСОБА_29 , розташованого на -2 поверсі будинку АДРЕСА_1 . В ході огляду виявлено та вилучено: пакети поліетиленові, які аналогічні тим, що вилучені на трупі ОСОБА_11 ; кросівки «Луи Віттон» чорного кольору, які в подальшому впізнані родичами ОСОБА_11 , як належні ОСОБА_11 ; фрагменти штучних квітів, аналогічні частки яких вилучені в багажнику автомобіля «Порш Панамера». Крім цього, допитаний як свідок ОСОБА_29 повідомив, що з гаражу зникли декілька чорних поліетиленових пакетів для сміття та білий мішок для будівельного сміття. Сам свідок у цей період часу був за кордоном;

- протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_30 в ході якого виявлено та вилучено рюкзак тканевий, шкіряну куртку чорного кольору з емблемою на передній лівій частині в грудній ділянці «Philipp Plein»; планшет «iPad»; мобільний телефон «iPhone»; пару зимових рукавиць;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_30 , який пояснив, що працює охоронцем в супермаркеті «Таврія В» по вул. Сахарова, 22 в м. Одесі та забрав вказаний рюкзак з камери схову з метою пошуку його власника;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_30 , де виявлено відеозапис на якому видно, як ОСОБА_10 16.02.2023 о 13:16 кладе рюкзак в камеру схову в магазині «Таврія»;

- протоколами пред`явлення для впізнання рюкзака та вилучених в ньому речей родичам ОСОБА_11 , які опізнали вказані речі як належні ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_31 , який працює майстром по ремонту на ринку «Добровольському», який пояснив, що 01.02.2023 до нього звернувся ОСОБА_10 з метою переустановки ноутбука «Асус»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_32 , який пояснив, що на початку лютого 2023 року ОСОБА_10 хизувався годинником, який був у нього на руці. Свідок сказав, що годинник в стилі ОСОБА_11 , на що ОСОБА_10 сказав, що це не годинник ОСОБА_11 , а місцевий мешканець йому його подарував. Свідок ОСОБА_33 опізнав по фотознімку годинника наявного в телефоні ОСОБА_10 , як годинник, який бачив на руці ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_34 який працює адміністраторам в казино та впізнав фішку, вилучену за місцем мешкання ОСОБА_10 , як належну лише їх закладу. Разом з тим встановлено, що ОСОБА_10 ніколи не відвідував вказаний заклад, а ОСОБА_11 відвідував;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Апеляційний суд зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого п.6) ч. 2 ст. 115 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

У справі «Ферарі-Браво проти Італії», ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою».

Ураховуючи наведене, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Таким чином, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, в рішенні у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному апеляційний суд бере до уваги і інші обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Так, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, не працевлаштований, не має постійного місця проживання.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, який зазначив, що ризик ухилення від органу досудового розслідування значно підвищений тим, що підозрюваний зареєстрований в м. Маріуполі, незначний час проживав в м. Одесі в орендованому житлі, розлучений, не має стійких міцних соціальних зв`язків, колишня дружина та дитина перебувають за межами України. Мати проживає на тимчасово окуповані території. Також, підозрюваний знає свідків у цьому кримінальному провадженні покази яких є надважливими, так як вони є його колегами по роботі.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що згідно із ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, з метою виконання завдань кримінального процесуального закону, вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та підтверджують наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про недоведеність існування ризиків, які передбачають необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Вищенаведене в сукупності з встановленим ризиком переховування обвинуваченого від суду, свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_10 , який у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу цілком ймовірно може вдатись до спроб зникнути з поля зору правоохоронного органу.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За таких обставин доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя правильно встановив обставини, передбачені ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 .

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404 - 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2023 року, якою ОСОБА_10 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого п.6) ч.2 ст.115 КК України продовжений строк тримання під вартою до 11 червня 2023 року, включно залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4