Провадження № 1-кп/643/315/23
Справа № 643/3580/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 від 07.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлове Ніжегородської області, Російська Федерація, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, яка офіційно не працевлаштована, не судимої, не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 14 січня 2023 року приблизно о 10-00 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у період дії Україні воєнного стану, який було ведено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України 07.11.2022 №757/2022 строком на 90 діб, знаходилася біля магазину «АТБ», який знаходиться за адресою: м. Харків, пр-т Ювілейний, 89, де познайомилася з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Під час знайомства ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали разом вживати спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 втратила пильність та попередньо передала їй поліетиленовий пакет, в якому знаходився мобільний телефон Redmi 9C NFC Midnight Gray 3 GB RAM 64 GB ROM, який належить ОСОБА_5 , вирішила таємно викрасти майно, що належало ОСОБА_5 та яке знаходилося у цьому пакеті.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, у стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_5 через перебування у стані алкогольного сп`яніння втратила пильність, утримуючи при собі зазначений вище пакет, в якому знаходився телефон Redmi 9C NFC Midnight Gray 3 GB RAM 64 GB ROM, вартістю, згідно з висновком експерта, 3 618 гривень 65 копійок, який належить ОСОБА_5 , покинула місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинила матеріальну шкоду потерпілій на суму 3618 гривень 65 копійок.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана у ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаялася у вчиненому та пояснила про обставини, викладені вище у даному вироку, а саме, що вона у січні 2023 року, знаходячись біля магазинів «М`ясний» та «АТБ», вранці зустрілася з жінкою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вони разом вживали алкоголь, коли дана жінка дала їй потримати свій пакет з її речами, ОСОБА_4 вирішила вкрасти з пакету належний вказаній жінці мобільний телефон темного кольору. Зазначила, що раніше вона ніколи не вчиняла кримінальних правопорушень, пояснила, що щиро розкаюється у вчиненому, приносить свої вибачення потерпілій.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Згідно із ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченої до скоєного, осуду своїх дій.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона незаміжня, раніше не судима, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку бездомних осіб.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, обставини та наслідки вчиненого злочину, а також думку потерпілої, яку вона висловила у заяві, наданій суду про розгляд кримінального провадження за її відсутності, в якій зазначила, що з питання призначення ОСОБА_4 покарання покладається на розсуд суду.

Покарання, необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченою ОСОБА_4 нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст. 50, 65 КК України, їй належить призначити у виді позбавлення волі з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та того факту, що обвинувачена не судима, - в межах санкції статі закону у мінімальному розмірі. При цьому суд враховує, що таке покарання сприятиме меті покарання - виправленню обвинуваченої і попередженню вчиненню нових злочинів, та є заходом примусу, який можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам.

Беручи до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зважаючи на те, що тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченої не настало, викрадене обвинуваченою майно повернуто потерпілій, а також, ураховуючи засади диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття призначеного їй покарання, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався і, зважаючи на характер призначеного покарання, його обрання є недоцільним.

Відповідно до положень ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 368, 369-371, ст. 373, ст. 374, ст. 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ мобільний телефон 9С темно-синього кольору у справному стані та який придатний для використання, на кришці якого присутні сліди використання, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.

Речовий доказ CD-R Мy MEDIA 700mb, на якому зазначено напис «Вх. 1844993» та напис «ЄРДР-457». На диску записано два «zір» файли 718838.1.0.zір, 760324.1.0. zір, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1