ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/667/23 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 953/3337/23 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001921 від 18.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 17.06.2023 включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчим суддею постановлена з порушенням норм кримінального процесуального права, не відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Захисник зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 містить недостовірну інформацію, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованою та не підтверджена жодними доказами.

Звертає увагу на ті обставини, що звертаючись з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим не доведено тих обставин, що ризики, передбачені пунктами 1, 2 ,3, 5 частини 1 статті 177 КПК України продовжують існувати.

Крім того, органом досудового розслідування не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Також адвокатом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Поважність пропуску строку адвокат ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що 11.05.2023 слідчим суддею було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, повний текст ухвали нею отримано 17.05.2023. Не маючи повного тексту ухвали слідчого судді, сторона захисту була позбавлена можливості подати апеляційну скаргу в строк, передбачений КПК України.

Суд апеляційної інстанції доводи захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 вважає поважними, та вважає за необхідне поновити пропущений строк.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника підозрюваного, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши представлені матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Продовжуючи стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, слідчий суддя виходив з тих обставин, що під час досудового слідства встановлено та підтверджено у судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України при цьому, враховуючи дані про особу підозрюваного, оцінив сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється, дійшов висновку, що на час розгляду поданого клопотання, ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності та про неможливість запобігти наявним ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

З такими висновком слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції погоджується, вважає мотиви прийнятого рішення такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Поняття «обґрунтованості підозри» не визначене в національному законодавстві. Зважаючи на позицію ЄСПЛ, зокрема, відображену в пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

На думку колегії суддів, матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 289 КК України

Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про те, що органом досудового розслідування не доведено та не надано доказів наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 статті 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки продовжуючи запобіжний захід ОСОБА_8 слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, зазначивши при цьому підстави, за яких застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, з яким цілком погоджується суд апеляційної інстанції.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 257, частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 289 КК України, які відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжких, у зв`язку з чим підозрюваний може також переховуватися від суду та органу досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, здійснити незаконний вплив на свідків, або вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання ним його процесуальних обов`язків.

Колегія суддів також бере до уваги те, що відповідно до наявних в матеріалах провадження відомостей, підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має вищу освіту, постійне місце проживання, є пенсіонером МВС, однак зазначені обставини не зменшують існування ризиків та не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій підозрюваним, пов`язаних з вищенаведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчиненню дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частиною 1 статті 177 КК України.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності або недоведеності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на недоведеність існування ризиків, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки існування ризиків, в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду, об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні та на час апеляційного розгляду вони не зникли та не зменшилися.

Отже, на час проведення апеляційного перегляду ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, а саме, можливість переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення не втратили свою актуальність, а суспільний інтерес, внаслідок висунутої йому підозри, об`єктивно переважає принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи вищенаведені відомості, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та доведеними ризики, якими слідчий обґрунтовує необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Задовольнити клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: