Справа № 346/2175/23
Провадження № 1-кп/346/477/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області м. Коломия, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, депутатом не являється, неодруженого, на утриманні нікого не має, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України. Злочин вчинено при наступних обставинах. Обвинувачений ОСОБА_4 , проживаючи спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 зберігала у шафі свої особисті речі, зокрема шкатулку червоного кольору, у якій знаходився золотий браслет, з метою особистої наживи, коли останньої не було вдома, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме золотого браслету. Так, 29.01.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 по місцю проживання, керуючись корисливими мотивами, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, після чого воєнний стан було продовжено, таємно викрав із шафи належний ОСОБА_6 золотий браслет 585 проби, вагою 5,56 грама, вартістю 13 491 (тринадцять тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню 85 (вісімдесят п`ять) копійок. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 викраденим золотим браслетом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 13 491 (тринадцять тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню 85 (вісімдесят п`ять) копійок. Під час досудового розслідування, 27 квітня 2023 року в кримінальному провадженні №0000336 було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 за умовами якої: підозрюваний ОСОБА_4 розкаюється у вчиненому, повністю визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років та на підставі ст.75 КК України звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором, наслідки укладення та затвердження угоди, розуміє. Захисник в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засідданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає, збитки повністю відшкодовано, не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості, крім того прокурор подала письмову заяву від потерпілої.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши угоду, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст. 469 КПК України та може угода бути затверджена судом. Умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином і відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні. Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе зобов`язання за угодою про визнання винуватості можливі для виконання. Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст.473, 474 КПК України. При затвердженні угоди про визнання винуватості, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обвинувачений є раніше не судимий, на обліку у нарколога та лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді у виді позбавлення волі строком на п`ять років, та суд приходить до висновку, що на підставі ст.75 КК України, враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання обвинувачено, та враховуючи особу обвинуваченого, слід звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік. Речові докази відсутні. Витрати на експертизу слід покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену в кримінальному провадженні №0000336 між прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертизи - в розмірі 717 гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1