КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4198/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року, -

за участю:

представника власників майна ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000679 та накладено арешт на:

- мобільний телефон марки «iPhone» ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 , із наявною у ньому сім-карткою НОМЕР_3 ;

- флеш накопичувачі:

«Transcend», 16 GB, G511953123/GD33193;

«Kingston», 4 GB, синього кольору;

«Transcend», 4 GB, ;

«Apacer», білого кольору;

«Policija kriminalne» сріблястого кольору;

- тримачі для сімкарт із номерами:

НОМЕР_4 ;

НОМЕР_5 ;

НОМЕР_6 ;

НОМЕР_7 (разом із стартовим пакетом)

тримач для сімкартки НОМЕР_11 разом із сімкарткою НОМЕР_8 ;

банківська картка - НОМЕР_9 ;

- документи банківської справи «Credit Agricole» на ім`я ОСОБА_6 на 4-х арк.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, незаконною та такою, що постановлена з порушенням вимог чинного кримінального законодавства, прийнята з порушенням права на захист ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Апелянт вказує на те, що а ні ОСОБА_6 , а ні ОСОБА_7 на судове засідання у справі №757/16928/23-к не викликались, копію ухвали суду не отримували, у зв`язку з чим дані особи були позбавлені права на захист, у тому числі на оскарження прийнятої ухвали.

Також апелянт зазначає, що вилучено флеш-накопичувачі та мобільний телефон марки «iPhone» ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 , із наявною у ньому сім-карткою НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_7 дозвіл на вилучення яких ухвалою прямо не був передбачений. ОСОБА_7 пропонувала провести попередній огляд флеш-накопичувачів, задля встановлення їх вмісту, натомість слідчий відмовив останній у її пропозиції, у зв`язку з чим незаконно їх вилучив. Невідомо з якою метою органом досудового розслідування було вилучено мобільний телефон ОСОБА_7 , оскільки з матеріалів кримінального провадження абсолютно не вбачається будь-яка причетність останньої до вчиненого кримінального правопорушення.

До протоколу обшуку від 26.04.2023 не долучений носій з відеозаписом на якому зафіксований хід проведення обшуку. А тому слідчий суддя встановивши відсутність долученого відеозапису мав повернути клопотання прокурору для виправлення недоліків, однак останнім всупереч ч. 3 ст. 171 КПК України, даного процесуального рішення прийнято не було.

Крім того апелянт вказує на те, що слідчим суддею не було з`ясовано всіх обставин, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Формальне посилання прокурора на те, що вилучені речі мають доказове

значення по вказаному кримінальному провадженню - не є вагомою підставою для

здійснення накладення арешту, оскільки в клопотанні відсутні аргументи чи доводи

на підтвердження наявності у вилучених в ході обшуку 26.04.2023 ознак речового

доказу.

Визнання, вилученого в ході обшуку, майна речовим доказом в даному

кримінальному провадженні не є безумовною підставою для накладення арешту на

таке майно, особливо, коли обґрунтуванням такого визнання є внутрішнє

переконання слідчого.

Відсутні підстави для порушення права власності осіб, без статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000679. Враховуючи те, що ОСОБА_6 , тим більше ОСОБА_7 , не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні - немає законних підстав для арешту майна, яке за версією органу досудового розслідування належить ОСОБА_6 .

В судове засідання прокурор не з`явився про дату час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, клопотання про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

З урахуванням зазначеного, думки представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , яка вважала за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора, колегія суддів прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала вимоги апеляційні скарги, з доповненнями, з наведених у них підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке було, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000679 від 13 квітня 2023 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2023 року, близько 16 год. 30 хв., гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Печерська, 1 (поруч із Печерським ринком), шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 180 000 євро, що належать гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, допитана у якості потерпілого ОСОБА_10 повідомила, що близько 3х років тому, продала квартиру, яка перебувала у її власності, за яку я отримала грошові кошти, та частину з них у сумі 180 000 євро поклала у банківську скриньку, а саме у відділення банку «Асвіо», що за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів (Миколи Міхновського), 19.

Близько півтора роки назад, ОСОБА_10 познайомилася у соцмережі «Інстаграм», із гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 просто спілкувалися на загальні теми, зазвичай у месенджері «Телеграм».

Крім цього, у період дії воєнного стану на території України, ОСОБА_10 деякий час проживала у Республіці Кіпр, де вирішила придбати нерухомість, за грошові кошти, які знаходилися у банку. Коли ОСОБА_10 знайшла у Республіці Кіпр нерухомість, остання в ході розмови із ОСОБА_6 , згадала, що хотіла би придбати на Кіпрі нерухомість та не знає, яким чином переправити туди грошові кошти і на даний час чекає відповіді від знайомих про можливість здійснення цих дій. На що він самостійно висловив ініціативу допомогти, зазначивши, що у нього є знайомі з його роботи, що цим займаються, та що це не є проблемою. Вказана розмова відбувалася 28.03.2023, у месенджері «Телеграм», як за допомогою переписки, так і телефонним зв`язком через мережу інтернет. До того ж, в ході розмови, ОСОБА_10 йому повідомила, що сума яку необхідно буде передати є 180 000 тисяч євро. В подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 домовилися зустрітися наступного дня, поруч із Печерським ринком, що за адресою: м. Київ, Печерська площа, 1. 29.03.2022 року, близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_10 , на власному автомобілі, прибула за вищевказаною адресою, а саме не перехресті провулку Євгена Гуцала та дороги, яка веде в сторону Касаційного Господарського суду (навпроти квіткового магазину «Камелія»). ОСОБА_10 припаркувалася паралельно із його автомобілем, а саме транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_10 . В подальшому, остання вийшла зі свого автомобіля та сіла у салон до нього. При цьому, ОСОБА_10 передала ОСОБА_6 грошові кошти, у сумі 180 000 євро, які знаходилися у поліетиленовому пакеті білого кольору. За його вказівкою, остання поклала їх під ноги, на коврик, що поруч із переднім пасажирським сидінням. Гроші були купюрами по 500 євро - дві пачки, та по 200 євро - 4 пачки. Після передачі грошових коштів, ОСОБА_6 повідомив, що зараз, він поїде передасть гроші особі, яку не назвав та яка повинна була здійснити подальше їх перевезення.

В подальшому, ОСОБА_6 повідомив, що за 3-4 дні, максимум до кінця тижня, грошові кошти будуть в точці призначення. Яким чином він збирався це здійснити він не повідомляв. У понеділок 03.04.2023, ОСОБА_10 запитала, чи все виконано, на що він заявив, що ще у процесі та остання повідомила, щоб ОСОБА_6 повертав грошові кошти. Надалі, ОСОБА_6 взагалі став уникати ОСОБА_10 та перестав виходити на зв`язок. Грошових коштів ОСОБА_6 ОСОБА_10 не повернув.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 проживає за адресами: АДРЕСА_1 , а також АДРЕСА_2 .

26.04.2023 за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_12 №757/15157/23-к, в ході я кого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «iPhone» ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 , із наявною у ньому сімкарткою НОМЕР_3 , який було упаковано до сейф-пакету №PSP2466409;

- флеш накопичувачі:

- «Transcend», 16 GB, G511953123/GD33193;

- «Kingston», 4 GB, синього кольору;

- «Transcend», 4 GB, ;

- «Apacer», білого кольору;

- «Policija kriminalne» сріблястого кольору, які упаковано до сейф-пакету №PSP2466408;

- тримачі для сімкарт:

- НОМЕР_4 ;

- 92;

- НОМЕР_6 ;

- НОМЕР_7 (разом із стартовим пакетом);

- тримач для сімкартки НОМЕР_11 разом із сімкарткою НОМЕР_8 ;

- банківська картка - НОМЕР_9 , які було упаковано до сейф-пакету №PSP2466407;

- документи банківської справи «Credit Agricole» на ім`я ОСОБА_6 на 4-х арк, які було упаковано до сейф-пакету №PSP0466406.

28.04.2023 прокурор Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суд м. Києва з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000679, яке 26.04.2023 виявлено та вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва №757/15157/23-к, а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone» ІМЕІ - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 , із наявною у ньому сімкарткою НОМЕР_3 , який було упаковано до сейф-пакету №PSP2466409;

- флеш накопичувачі:

- «Transcend», 16 GB, G511953123/GD33193;

- «Kingston», 4 GB, синього кольору;

- «Transcend», 4 GB, ;

- «Apacer», білого кольору;

- «Policija kriminalne» сріблястого кольору;

- тримачі для сімкарт:

- НОМЕР_4 ;

- НОМЕР_5 ;

- НОМЕР_6 ;

- НОМЕР_7 (разом із стартовим пакетом);

- тримач для сімкартки НОМЕР_11 разом із сімкарткою НОМЕР_8 ;

- банківська картка - НОМЕР_9 ;

- документи банківської справи «Credit Agricole» на ім`я ОСОБА_6 на 4-х арк.;

На обґрунтування вимог даного клопотання, з урахуванням вище викладеного, прокурор також вказав на те, що вказане вище майно було визнано речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

Вказане майно має значення речового доказу в кримінальному провадженні, та з метою забезпечення збереження речових доказів, а також повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у застосуванні одного із видів заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

З метою забезпечення збереження речових доказів та збереження у них інформації у кримінальному провадженні, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, оскільки у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню, тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження

03.05.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на вище зазначене майно, в рамках кримінального провадження № 0000679.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, всупереч твердженням апелянта, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0000679 від 13 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та відношення до нього вилученого майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянтів обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження, як таке, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2023 року вбачається, що надано старшому слідчому слідчого відділу Печерського УП ГУНП у місті Києві старшому лейтенанту поліції ОСОБА_13 , та іншим слідчим слідчої групи, в межах здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000679 від 13.04.2023, дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , інформація про яку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання, виявлення та вилучення знарядь кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а саме: електронні пристрої мобільного зв`язку, комп`ютерна техніка та грошові кошти, законне походження яких не підтверджено.

Як вбачається зі змісту клопотання, встановлено, що у ході проведеного обшуку слідчимвиявлено та вилучено флеш накопичувачі, мобільний телефон, тримачі для сімкарт із номерами та документи банківської справи, які в подальшому постановою слідчого від 26.04.2023 визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000679, тобто зазначені речі мають значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки на них можуть зберігатися відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доказів органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4