Провадження №1-кс/127/4046/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 № 3 від 04.03.2022 старшого лейтенанта ОСОБА_5 прийнято на військову службу у Збройні сили України та призначено офіцером резерву роти резерву офіцерського складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 100 від 08.06.2022 ОСОБА_5 призначено на посаду командира роти забезпечення 170 резервного батальйону.

Згідно до ст. 17 Конституції України, окрім іншого, захист суверенітету й територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою усього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до вимог ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України .

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права й свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) передбачено, що капітану ОСОБА_5 , окрім іншого, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе.

На підставі п. п. 1-4 ч. 1 ст. 24 Закону капітан ОСОБА_5 , окрім іншого, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно ужити таких заходів: відмовитись від пропозиції, за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію, залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників, письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника.

Капітан ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі -Статут), окрім іншого, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому. Крім того, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 111-112 даного Статуту, командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства. Командир роти (корабля 4 рангу) зобов`язаний: підтримувати особовий склад роти (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності; організовувати в роті (на кораблі) бойову підготовку, складати розклад занять на тиждень, проводити заняття з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу, а також з підрозділами роти (корабля). З пошаною ставитися до підлеглих, дбати про виховання військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу та згуртування військового колективу.

Згідно до ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»

№ 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стан, правовий режим якого триває по теперішній час.

У зв`язку з чим, 24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено загальну мобілізацію, яка триває по теперішній час.

Згідно до обов`язків командира роти військової частини НОМЕР_1 , окрім іншого, зобов`язаний підтримувати особовий склад роти (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності; виховувати особовий склад роти (корабля) в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки та майна роти (корабля); піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань; суворо стежити за виконанням особовим складом заходів безпеки під час проведення занять і робіт, за поводженням зі зброєю, боєприпасами та технікою, їх обслуговуванням та бойовим застосуванням, за своєчасним здаванням на склад невитрачених боєприпасів та вибухових речовин; організовувати розміщення особового складу в місцях постійної дислокації та в польових умовах, підтримувати внутрішній розпорядок і дисципліну в роті (на кораблі); готувати особовий склад добового наряду від роти (корабля) та контролювати несення ним служби; керувати господарством роти.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України капітан ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , 21.05.2019 підписав контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України та направлений для несення служби до НОМЕР_2 ОМПБр з дислокацією у АДРЕСА_2 .

В подальшому, після отриманого ОСОБА_8 поранення під час участі у бойових діях, військово-лікарською комісією його визнано обмежено придатним до військової служби та для подальшого проходження служби направлено до військової частини НОМЕР_1 з дислокацією АДРЕСА_2 .

Надалі, командир роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , висловив вимогу військовослужбовцям даної військової частини надати грошові кошти в якості неправомірної винагороди в сумі від 600 (шістсот) грн. за добу за надання дозволу на звільнення з правом виїзду за межі військової частини.

Вважаючи дії командира роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , по висловленню вимоги про надання неправомірної вигоди у розмірі 600 (шістсот) грн. за добу за надання дозволу на звільнення з правом виїзду за межі військової частини кримінально-протиправними, 11.11.2022 у денний час ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення та у подальшому діяв під їх контролем.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, 09.02.2023 близько 17:00 капітан ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, обіймаючи посаду командира роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , являючись службовою особою, перебуваючи у кабінеті військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , висловив військовослужбовцю ОСОБА_8 вимогу про надання йому, ОСОБА_5 , неправомірної вигоди у сумі 600 грн. за добу за звільнення та надання дозволу на виїзд за межі військової частини.

В подальшому, 13.02.2023 близько 07:50 год. військовослужбовець ОСОБА_8 , на виконання незаконної вимоги ОСОБА_5 , передав йому неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 2 100 грн за вчинення ОСОБА_5 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за надання дозволу на звільнення у період часу з 10.02.2023 по 13.02.2023.

Не зупиняючись на вчиненому, 09.04.2023 близько 11:00 год., капітан ОСОБА_5 , знаходячись в кабінеті роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно одержав від військовослужбовця ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1500 грн. за вчинення ОСОБА_5 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за надання дозволу на звільнення у період часу з 06.04.2023 по 09.04.2023.

09.04.2023 об 13.45 год. командира роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 затримано правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України, а предмет неправомірної вигоди вилучено, чим, кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за учинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчиненому повторно.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, слідчий вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які визначені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що дає підстави для вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 саме у вигляді взяття під варту.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, на час розгляду клопотання обгрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом відібрання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.11.2022; Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.11.2022; Протоколом обшуку у приміщенні № 2 Управління роти забезпечення в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 від 09.04.2023; Протоколом затримання ОСОБА_5 від 09.04.2023; Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_5 від 14.02.2023 Іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений; а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В судовому засіданні прокурором було доведено ризиків, передбачених п.п.. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існує ризик, що підозрюваний під страхом кримінальної відповідальності та необхідності відбування призначеної йому судом реальної міри покарання, а також набутого суспільного резонансу, переховуватиметься від суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_5 статті є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань сприятимуть наявності вказаного ризику.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема документацію, що стосується військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .

3) Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків у кримінальному проваджені, у тому числі на осіб, які брали участь у викритті його протиправної діяльності, а також на інших свідків, враховуючи той факт, що усі свідки на даний час в ході досудового розслідування не допитані в силу об`єктивних підстав, які можуть вказувати на вчинення злочину, а тому має можливість та може їх примушувати та вимагати від них дачу неправдивих показів, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за №12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч.3 ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, керуючись абзацом 2 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в розмірі 90 (дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 241560 (двісті сорок одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень, оскільки прокурором в судовому засдіанні не доведено необхідності у застосуванні застави в розмірі 186 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 13-45 год. 09.04.2023 р. до 13-45 год. 07.06.2023 р.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 90 (дев`яносто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 241560 (двісті сорок одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, Рахунок UA 0000401, , Банк ДКСУ, м. Київ, ГУДКСУ у Вінницкій області , МФО 820 172).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні

здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, і до останнього буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя