Справа № 214/2853/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 11 квітня 2023 року під №0000514, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, неодруженого, непрацездатних осіб на утриманні не маючого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно положень ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05 квітня 2023 року, близько 18 години, знаходячись біля магазину «Антошка» на пр. Миру, 37, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, з метою заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів та реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно ввів в оману відносно своїх справжніх намірів раніше знайомого йому ОСОБА_6 та під вигаданим приводом подзвонити попросив у ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон марки «Huawei Y5 II (CUN-U29)», колір «Black», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 933,10 грн., а ОСОБА_6 , у свою чергу, будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_4 , передав останньому вказаний мобільний телефон, після чого ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись вказаним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Також ОСОБА_4 повторно, 09 квітня 2023 року, близько 15 години, знаходячись біля магазину «777» на пр. Гагаріна, 3, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, з метою заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів та реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно ввів в оману відносно своїх справжніх намірів раніше знайомого йому ОСОБА_7 та під вигаданим приводом подзвонити попросив у ОСОБА_7 належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo A5000», колір «Black», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вартістю 1122,30 грн., а ОСОБА_7 , у свою чергу, будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_4 , передав останньому вказаний мобільний телефон, після чого ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись вказаним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

У кримінальному провадженні 21 квітня 2023 року між прокурором та обвинуваченим у присутності його захисника відповідно до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вказаних вище обставин, при цьому сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на остаточне призначення обвинуваченому покарання у виді 2 років обмеження волі з випробуванням та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а з боку кожного потерпілого була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами якої кожний потерпілий ознайомлений.

Відповідно до положень ст. 474 КПК України розгляд угоди, досягнутої під час досудового провадження, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Обвинувачений пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Його захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор уважала, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просила постановити вирок за укладеною угодою.

Потерпілі в судове засідання не з`явилась, надали, кожний окремо, заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю.

Із боку кожного потерпілого була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами якої кожний потерпілий ознайомлений.

Також установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови в затвердженні угоди, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 квітня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця реєстрації або місця проживання.

Після набрання вироком законної сили, речові докази мобільний телефон марки «Huawei Y5 II (CUN-U29)», колір «Black», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який зберігається у ОСОБА_6 та мобільний телефон марки «Lenovo A5000», колір «Black», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який зберігається у ОСОБА_7 , ? повернути законним володільцям, специфікацію до договору з ломбарду ПТ «Ломбард «СМАРТ» ТОВ«ШВЕДІНВЕСТ» І КОМПАНІЯ» від 06.04.2023 року та диск CD-R з цього ж ломбарду зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .