Справа № 473/2806/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2023 р.смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 про скасування арешту майна у справі за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 15.02.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Веселинівського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження внесене 15.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.

30.03.2023 року від захисника ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про скасування арешту з мобільного телефону торгівельної марки Apple Iphone «Iphone XІІ Pro Max». В обґрунтування клопотання вказала, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.05.2021 року (справа №487/3053/21, провадження №1-кс/487/2497/21) задоволено клопотання слідчого ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, та накладено арешт на майно виявлене та вилучене в ході обшуку службового кабінету її підзахисної за адресою: АДРЕСА_1 , серед якого мобільний телефон торгівельної марки Apple Iphone "Iphone XII Pro Max" IMEI 1- НОМЕР_1 ; IMEI 2- НОМЕР_2 . В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим доведено відповідність його критеріям, які визначені у ст. 98 КПК України. Так, зокрема, мобільний телефон місить додаток WhatsApp, за допомогою якого ОСОБА_4 спілкувалась із ОСОБА_6 в тому числі і з приводу обставин, які підлягають встановленню у кримінальному проваджені. Як вбачається з рішення слідчого судді, на час проведення досудового слідства для органу досудового розслідування був важливим не сам мобільний телефон як предмет матеріального світу, а інформація, яка на ньому міститься, і саме ця інформація, на думку слідчого, несе доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, в органу досудового розслідування був наявний достатній період часу для проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на дослідження вмісту вилученого у її підзахисної вказаного мобільного телефону, а так само належна процесуальна фіксація таких даних. Однак протягом всього строку досудового розслідування орган досудового розслідування не призначив та не провів жодного експертного дослідження. Слідчі не скористались можливістю оглянути мобільний телефон "Iphone XII Pro Max" в ході проведення обшуку 30.04.2021 року, а також протягом трьох місяців не мали бажання та не знайшли часу оглянути вилучений мобільний телефон з метою встановлення інформації, про яку вказували в клопотанні про накладання арешту на нього.

В Реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, відсутні відомості про прийняті процесуальні рішення щодо призначення та проведення експертних досліджень з мобільним телефоном "Iphone XII Pro Max" IMEI 1- НОМЕР_1 ; IMEI 2- НОМЕР_2 , а також відсутні відомості про проведення оглядів вказаного мобільного телефону. Це свідчить про відсутність потреби у органу досудового розслідування в досліджені інформації, яка можливо містилась в мобільному телефоні її підзахисної. А обставини кримінального правопорушення, на думку органу досудового розслідування, були встановлені і без дослідження відомостей, які містилися у мобільному телефоні "Iphone XII Pro Max" IMEI 1- НОМЕР_1 ; IMEI 2- НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, вважає, що арешт на мобільний телефон "Iphone XII Pro Max" IMEI 1- НОМЕР_1 ; IMEI 2- НОМЕР_2 накладено слідчим суддею необґрунтовано без внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР. А враховуючи, що на стадії досудового розслідування сторона обвинувачення не проявляла ніякого інтересу до той інформації, яка міститься в зазначеному мобільному телефоні, вважає, що на теперішній час взагалі відпала потреба для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 щодо клопотання власника майна заперечував, вважає клопотання захисника передчасним і суду повідомив, що вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження і воно не може бути повернуто власнику до проведення дослідження речового доказу судом, тобто до закінчення розгляду по суті даного кримінального провадження. Крім того, вказаний телефон визнаний речовим доказом як знаряддя кримінального правопорушення і підлягає конфіскації. Окрім того санкція частини статті, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна. Отже належне обвинуваченій ОСОБА_4 майно слід залишити під арештом до завершення судового розгляду. Тому прокурор просив у задоволенні клопотання захисника про скасування арешту майна відмовити.

Заслухавши учасників процесу, аналізуючи матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне процесуальне законодавство передбачає два можливі шляхи скасування арешту у кримінальному провадженні: оскарження ухвали слідчого судді (суду) про арешт майна в апеляційному порядку або звернення до суду з клопотанням про скасування арешту.

Згідно з ч.1,2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.05.2021 року (справа №487/3053/21), було накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку 30.04.2021 р. службового кабінету ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон торгівельної марки Apple Iphone "Iphone XII Pro Max" частково синього та чорного кольорів з IMEI 1- НОМЕР_1 ; IMEI 2- НОМЕР_2 .

Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

В ході судового розгляду захисник обвинуваченої звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна з посиланням на те, що в реєстрі матеріалів кримінального провадження відсутні відомості про прийнятті процесуальні рішення щодо призначення та проведення експертних досліджень з мобільним телефоном, а тому подальший арешт даного майна порушує законні права та інтереси власника майна та у його застосуванні на даний час відпала потреба.

Разом з тим, суд вважає скасування арешту майна передчасним з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 369 КК України, санкція статті якої передбачає конфіскацію майна або без такої.

Отже, суд вважає, що арешт на майно накладено обґрунтовано, позаяк є достатні підстави вважати, що телефон, вилучений під час обшуку, належить останній та суд, за результатами судового розгляду, з огляду на положення КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ця норма кореспондується з пунктом 12 частини 1 статті 368 КПК України, за якою ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Також є всі підстави вважати, що майно може бути відчужене або приховане, а відтак судом не встановлено, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене та те, що на даний час у кримінальному провадженні триває судовий розгляд, санкція ч. 3 ст. 369 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 174, 350, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.05.2021 на мобільний телефон марки Apple Iphone "Iphone XII Pro Max" частково синього та чорного кольорів з IMEI 1- НОМЕР_1 ; IMEI 2- НОМЕР_2 у кримінальному провадженні внесеному 15.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_1