ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3196/22 Номер провадження 11-кп/814/1087/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 000580 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 21 липня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

засуджено за ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі, кожного.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь Комунального підприємства «Міськелектротранссервіс» майнову шкоду в сумі 45464,76 грн.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, арешту майна та речових доказів.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду щодо нього змінити та звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Цивільний позов залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та звільнити обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його тим, що відсутні ризики.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника в підтримку клопотання, прокурора, який заперечив проти звільнення обвинуваченого з-під варти, перевіривши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

У статті 374 КПК України визначено зміст вироку суду, де поміж іншим зазначено, що у разі визнання особи винуватою суд приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідно до розділу ІІ КПК України включає запобіжні заходи, але без посилань на часові рамки їх дії, а з вказівкою на конкретну подію - набрання вироком законної сили.

Відповідно до Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року №?1769/5, підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених серед інших є вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

В роз`ясненнях Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №14 від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» зазначено, що під час ухвалення обвинувального вироку суд вправі застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили. Суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Тобто, зазначене у вироку рішення про обрання запобіжного заходу узгоджується з вимогами законодавства.

Крім цього, засуджуючи ОСОБА_8 за вчинений злочин до позбавлення волі, суд першої інстанції визнав доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочину, дійшов висновку про обґрунтованість обвинувачення, а продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відсутні підстави для зміни запобіжного заходу і в суді апеляційної інстанції, як про це просять обвинувачений та його захисник.

На підставі ч.3 ст.377 КПК України - якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Існування виключних обставин, які б дозволяли звільнити обвинуваченого з-під варти або призначити йому більш м`який запобіжний захід в матеріалах справи відсутні та не доведено стороною захисту. Не містять матеріали справи і об`єктивних даних про те, що стан здоров`я ОСОБА_8 не дозволяє утримувати його під вартою.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час апеляційного розгляду та виконання ним рішень у справі, колегія суддів дійшла висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З урахуванням вказаного, відсутні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 , а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377, 401 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4