Справа № 545/2990/23
Провадження № 1-кп/545/429/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисниці - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000039 від 07.02.2023 року, що надійшов з Полтавської обласної прокуратури за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на ПАТ «Завод» ЛТАВА», не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

28.06.1996 Верховною Радою України ухвалено Основний Закон України - Конституцію України.

Рішенням Конституційного Суду України №3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, III та XIII Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування: Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу.

Статтями 69, 72 та 73 Конституції України передбачено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Всеукраїнський референдум призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 6-рп/2008 від 16.04.2008, влада народу є первинною, єдиною і не відчуженою та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.

Відповідно до п. 3 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 05.10.2005 року № 6-рп/2005, узурпація державної влади означає неконституційне або незаконне її захоплення органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, громадянами чи їх об`єднаннями тощо.

Зміст терміну «державна влада» окреслено у ч. 1 ст. 6 Конституції України, згідно із якою державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно, державна влада - це головна складова публічної влади, яка належить тільки державі і реалізується нею шляхом прийняття компетентним органом обов`язкових для виконання усіма рішень та застосування в разі необхідності державного примусу. Завдяки цьому здійснюється керівництво справами суспільства як самою державою, так і її органами.

Згідно ст. 102-103 Конституції України, Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина. Президент України є гарантом реалізації стратегічного курсу держави на набуття повноправного членства України в Європейському Союзі та в Організації Північноатлантичного договору. Президент України обирається громадянами України на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на п`ять років.

Таким чином, конституційний лад - це встановлений Основним Законом порядок організації і функціонування інститутів держави і суспільства, система суспільних відносин, що гарантуються, забезпечуються і регулюються законами, прийнятими відповідно до Конституції. За своїм змістом конституційний лад постає як системне політико-правове явище, складовими якого є державний і суспільний лад.

Фундаментальною основою конституційного ладу України є поділ державної влади на законодавчу, виконавчу та судову, представниками якої є Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України та суди.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ) на територію України.

24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023 та від 01.05.2023 №254/2023 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

Обвинувачений ОСОБА_5 , з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб, за допомогою електронного пристрою, у невстановлений в ході досудового розслідування час у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники», за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », створив електронну сторінку (аккаунт) під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

18.03.2022 ОСОБА_5 , будучи не задоволеним суспільно-політичною ситуацією в Україні та діями керівників центральних органів державної влади, маючи злочинний умисел, спрямований на розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни конституційного ладу, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів соціальної мережі сайту «Одноклассники», усвідомлюючи, що зазначена соціальна мережа відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон Motorola moto е40 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , здійснив розповсюдження (репост) на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » публікації зі сторінки під мережевим псевдонімом « ОСОБА_8 »: « ОСОБА_9 : «Украинцы, опомнитесь, наконец, гоните бандеровщину вместе с Зеленским. Мы, как и вы, не хотим воевать, а хотим жить в согласии, и чтобы никто не расшатывал мир в наших странах и в наших отношениях».

Відповідно до висновку судово-лінгвістичної експертизи № 712-720 від 26.07.2023, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації міститься висловлювання у формі заклику до насильницького усунення Президента України ОСОБА_10 з посади.

Відповідно до вказаного висновку експерта, інформація наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб.

Зміст даної публікацій, був доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_7 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження інформації та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 18.03.2022 здійснив розповсюдження у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься заклики до насильницької зміни конституційного ладу.

Своїми умисними діями, які виразились у розповсюдженні матеріалів із закликами до насильницької зміни конституційного ладу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 109 КК України.

В подальшому, 14.04.2022 обвинувачений ОСОБА_5 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «Одноклассники», усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон Motorola moto е40 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , поширив на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » публікацію зі сторінки під мережевим псевдонімом «Татьяна Каракай/Казанцева»: «Мариуполь. Удивил возраст чеченских бойцов. У них уже дети и внуки. Это явно добровольцы. Я так понимаю мужики поехали воевать за Россию, чтобы не ехали молодые чеченцы, у которых еще нет детей. Так всегда мыслит простой народ во время войны. Мое почтение и уважение этим бойцам!».

Відповідно до висновку судово-лінгвістичної експертизи № 712-720 від 26.07.2023, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками глорифікації учасників збройної агресії РФ проти України.

Відповідно до вказаного висновку експерта, інформація наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб.

Зміст даної публікацій, був доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_7 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження інформації та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 14.04.2022 здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Своїми умисними діями, які виразились у поширенні матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 436-2 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, 30.09.2022, обвинувачений ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «Одноклассники», усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон Motorola moto е40 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , поширив на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » публікацію зі сторінки під мережевим псевдонімом «Татьяна Каракай/Казанцева»: «Я прошу вас, руководители бывшего Советского Союза, объединитесь и скажите своё слово... Россия спасла Казахстан... Когда он стал терять суверенитет, кто помог? Россия! Кто остановил войну между Арменией и Азербайджаном? Россия и Путин! Кто спас Белоруссию? Россия!» «ОДКБшники, вы почему молчите? Почему не говорите о своих соседях? Почему у вас нет позиции против бандеровцев, нациков и фашистов, которые убивали наших предков? Мы же вместе воевали против Бандеры. А теперь, как ни в чем не бывало, боясь санкций Америки и Европы, все молчите».

Відповідно до висновку судово-лінгвістичної експертизи № 712-720 від 26.07.2023, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками глорифікації учасників збройної агресії РФ проти України.

Відповідно до вказаного висновку експерта, інформація наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб.

Зміст даної публікацій, був доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_7 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження інформації та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 30.09.2022 повторно здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Своїми умисними діями, які виразились у поширенні матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисниці ОСОБА_4 09.08.2023 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, а також зобов`язався співпрацювати з прокурором у викритті кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 109 КК України у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, встановленим судом з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію у власність держави мобільного телефону Motorola moto е40 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який був використаний ОСОБА_5 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в ході підготовчого судового засідання, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті. Також прохав розстрочити суму витрат за проведення судово-лінгвістичної експертизи по справі.

Захисниця обвинуваченого також прохала затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання розстрочивши суму витрат за проведення судово-лінгвістичної експертизи по справі у зв`язку з тяжким матеріальним станом обвинуваченого надавши відповідні підтверджуючі дану обставину документи.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, знайшли своє підтвердження.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.109, ч. 2 ст. 436-2 КК України, згідно із ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України є тяжким злочином, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття у вчинених злочинах та активному сприянню розкриттю злочинів, обставини, що обтяжує покарання у виді вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану.

Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження.

Одночасно суд при затвердженні угоди враховує наступні обставини те, що ОСОБА_5 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, характеризується позитивно за місцем проживання, працює, раніше не судимий, наявність пом`якшуючих покарання обставин та обтяжуючої покарання обставини, а отже з огляду на встановлені обставини, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 основне покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, достатнім для його виправлення з встановлення іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст.76 КК України.

Також на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію у власність держави мобільного телефону Motorola moto е40 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який був використаний обвинуваченим ОСОБА_5 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Накладений арешт на майно підлягає скасуванню.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, що складаються з вартості проведеної судово-лінгвістичної експертизи №712-720 від 26.07.2023 вартістю 11 471,04 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Враховуючи майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за можливе розстрочити йому сплату процесуальних витрат за проведення судово-лінгвістичної експертизи №712-720 від 26.07.2023 вартістю 11 471,04 грн. на строк 6 (шість) місяців у відповідності до ч. 1 ст. 119 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Угоду від 09 серпня 2023 року в кримінальному провадженні №0000039 від 07.02.2023 року про визнання винуватості укладену між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисниці ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити йому узгоджене покарання:

- за ч.2 ст.109 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_5 не обирати.

Скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме мобільний телефон moto е40 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ІССГО 1: НОМЕР_3 , ІССГО 2: НОМЕР_4 , з двома сім-картками: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.03.2023 року.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію мобільного телефону вилученого у ОСОБА_5 - Motorola moto е40 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ICCID 1: НОМЕР_3 , ICCID 2: НОМЕР_4 , з двома сім-картками: НОМЕР_5 , НОМЕР_7 та передати його в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, що складаються з вартості проведеної судово-лінгвістичної експертизи №712-720 від 26.07.2023 в сумі 11471,04 грн. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят одну грн. 04 коп.)

Розстрочити обвинуваченому ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_8 ) виплату процесуальних витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні, що складаються з вартості проведеної судово-лінгвістичної експертизи №712-720 від 26.07.2023 в сумі 11471,04 грн. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят одну грн. 04 коп.), на шість місяців рівними частинами по 1 911,84 грн. (одній тисячі дев`ятсот одинадцять грн. 84 коп.) щомісячно, починаючи з дня набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1