Справа № 445/1115/22
Провадження № 1-кп/445/74/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Золочів Львівської області кримінальне провадження № 0000031 від 12.07.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

встановив:

рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.09.2021 (справа № 462/4943/21) ОСОБА_4 зобов`язано сплачувати на користь колишньої дружини ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно на кожну дитину з 15.07.2021 і до досягненням дітьми повноліття.

06.12.2021 Залізничним районним судом м. Львова виданий відповідний виконавчий лист за № 462/4943/21 на весь період дії аліментів.

02.02.2022 постановою головного державного виконавця Перемишлянського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) за вищевказаним виконавчим листом відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1.

ОСОБА_4 знаючи про необхідність сплати на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) відповідних аліментів, маючи умисел на ухилення аліментів, ухиляючись від виконання рішення суду, не сплачував аліменти. Такі дії ОСОБА_4 призвели до виникнення заборгованості по сплаті аліментів, впродовж 15.07.2021 по 31.07.2022 на загальну суму 50 193,55 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав покази про те, що дійсно вчинив злочин при обставинах, які вказані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку при призначенні йому покарання обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття. Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку при призначенні йому покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимий.

З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1ст. 164 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді громадських робіт.

Цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Долю речових доказів потрібно вирішити у порядку ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 368, 370,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Речовий доказ - виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити у Перемишлянському відділі ДВСу Львівському районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів).

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Золочівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1