Справа № 191/3680/22
Провадження № 1-кп/191/266/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області м. Синельникове кримінальне провадження № 0000569 від 14 вересня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, 12.08.2022 №573/2022), прийшов до нежилого багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, 12.08.2022 №573/2022), діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, 14.09.2022 приблизно о 14 годин 05 хвилин, ОСОБА_3 впевнившись в тому, що за його діями ніхто ще спостерігає, шляхом підбору коду до замку вхідних дверей, проник у приміщення нежилого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні нежилого будинку за вище вказаною адресою, шляхом демонтування викрав вхідні двері (броньовані) розміром 2x80 см, вартістю 3600 гривень 00 копійок, плитку для підлоги «Gres» у кількості 5 упаковок, вартістю 2074 гривні 50 копійок, відрізні круги розміром 180 у кількості 2 штук, вартістю 50 гривень 00 копійок, будівельну тачку з основою жовтого кольору, вартістю 550 гривень 00 копійок.

Із викраденим майном, ОСОБА_3 з місця злочину пішов, розпорядившись

ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 6.274 гривні 50 копійок.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті. Також зазначив, що викрадене майно повернуто потерпілому. Просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до його початку надав суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, покарання просив призначити відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин без дослідження доказів.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого, письмові пояснення потерпілого в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст.18, ч. 2 ст.95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст.185 КК України та кваліфікує дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно, в умовах воєнного стану. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою. Кваліфікуючими ознаками пред`явленого в обвинуваченні злочину для ОСОБА_3 є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 судом враховується те, що останній вину визнав повністю, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, є інвалідом з дитинства 3-ї групи, за місцем мешкання характеризується позитивно, а також враховуючи заяву потерпілого, відповідно до якої, останній претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, що разом з обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

До пом`якшуючих обставин ОСОБА_3 згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст.67 КК України судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 після вчинення злочину, який є тяжким, його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в межах санкції статті, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

За вимогами ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 374-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь судового експерта ОСОБА_6 , р/р КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2714/22 від 03.10.2022 року в розмірі 280 (двісті вісімдесят ) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) від 12.10.2022 року №СЕ-19/104-22/31506-Д, код бюджетної класифікації:24060300 у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн 24 коп. на користь держави в особі: Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (адреса: 49033, м. Дніпро, тупик Будівельний, 1).

Речові докази: 5 пачок плитки для підлоги, два відрізних диска, будівельну тачку, металеві вхідні двері сірого кольору, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_5 (т. 2 а. к.п.20-21) залишити у його власності.

Паперовий конверт з вилученими 4 слідами папілярних ліній та дактилокарти ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Синельниківського РУП, квитанція № 111665 ( т.2 а.к.п. 63, 64) знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1