ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/1029/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/689/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.369-2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 26 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 26.04.2023 року кримінальне провадження № 0000013 від 06.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді старшого державного інспектора відділу державного контролю на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України - закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, цією ж ухвалою скасувано дві ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2021 про накладення арешту на майно.

Речові докази у справі: два державних номерних знака встановленого зразка на автомобіль « НОМЕР_1 »; грошові кошти загальною сумою 5200 грн.; копію медичної довідки з копією ідентифікаційного коду; копії паспортів; протокол №384 від 08.09.2021, екзаменаційний лист, наказ № 370 від 12.07.2021, список групи №370 - повернути їх володільцям; два електронних носія (флешки) з написами «Apacer» (одна чорного кольору, друга сріблястого кольору), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишено в цих матеріалах.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 , обіймаючи посаду старшого державного інспектора відділу державного контролю на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи з особистих корисливих мотивів з метою особистого збагачення протиправним шляхом, використовуючи своє службове становище та владні повноваження, значний авторитет та вплив в органах державної влади, зловживаючи ними, розуміючи, що у відповідності до Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 511) до компетенції уповноважених службових осіб в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС віднесено проведення теоретичного і практичного іспитів, а також видача посвідчення водія, маючи намір здійснити вплив на службових осіб Територіального сервісного центру МВС № 6341, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, які є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, 17.06.2021 близько 12.30, перебуваючи біля магазину «Пивобанк», розташованого за адресою: вул. Полтавський Шлях, 140-А у м. Харкові, висунув ОСОБА_9 вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди в сумі 9500 гривень для себе за вплив на прийняття службовими особами Територіального сервісного центру МВС № 6341 рішення щодо успішного складання ОСОБА_9 теоретичного і практичного іспитів, незважаючи на відсутність у ОСОБА_9 знань Правил дорожнього руху та інших учбових дисциплін, передбачених програмою підготовки, та відсутність у ОСОБА_9 навичок керування транспортними засобами відповідної категорії, а також за вплив на прийняття службовими особами Територіального сервісного центру МВС № 6341 рішення щодо видачі ОСОБА_9 посвідчення водія категорії «В».

Одночасно ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 про неможливість успішного складання теоретичного і практичного іспитів та отримання ОСОБА_9 посвідчення водія у разі ненадання йому неправомірної вигоди в сумі 9500 гривень за вплив на прийняття відповідних рішень службовими особами Територіального сервісного центру МВС № 6341 уповноваженими на виконання функцій держави.

При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 про можливість передачі раніше обумовленої неправомірної вигоди - грошових коштів в сумі 9500 гривень частинами у декілька етапів, а саме: першу частину неправомірної вигоди в розмірі приблизно половини від суми, тобто 4500 гривень - найближчими днями, коли гроші будуть у ОСОБА_9 в наявності, та другу частину неправомірної вигоди в сумі 5000 гривень - пізніше, але перед складанням ОСОБА_9 теоретичного і практичного іспитів та отриманням нею посвідчення водія.

У подальшому, реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на особисте збагачення протиправним шляхом, а саме - шляхом одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного з вимаганням такої вигоди, ОСОБА_7 06.07.2021 о 17.54, перебуваючи на автомобільній стоянці супермаркету «РОСТ», розташованого за адресою: вул. Полтавський Шлях, 140 у м. Харкові, в салоні автомобіля марки BMW червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , одержав від ОСОБА_9 частину раніше обумовленої ним неправомірної вигоди, а саме грошові кошти в сумі 4500 гривень для себе за вплив на прийняття службовими особами Територіального сервісного центру МВС № 6341 рішення щодо успішного складання ОСОБА_9 теоретичного і практичного іспитів, незважаючи на відсутність у ОСОБА_9 знань Правил дорожнього руху та інших учбових дисциплін, передбачених програмою підготовки, та відсутність у ОСОБА_9 навичок керування транспортними засобами відповідної категорії, а також за вплив на прийняття службовими особами Територіального сервісного центру МВС № 6341 рішення щодо видачі ОСОБА_9 посвідчення водія категорії «В», при цьому обумовивши з ОСОБА_9 одержання другої частини неправомірної вигоди - грошових коштів в сумі 5000 гривень до кінця липня 2021 року.

Таким чином органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.3 ст.369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 26.04.2023 року в повному обсязі і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу прокурор посилається на те, що постанова про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року ухвалена на підставі п.4 ч.1 ст.280 КПК України та в порядку п.3 ч.1 ст.615 КПК України, у зв`язку з чим строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження і до дня її скасування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13.02.2023 року включається у строки досудового розслідування, що передбачено абз. 2 ч.5 ст.219 КПК України. Зазначені обставини, на думку апелянта, безпідставно не взяті до уваги при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Крім того, прокурор зазначає, що ним ухвалено рішення про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року, оскільки на той час існували об`єктивні обставини, що унеможливлювали проведення подальшого досудового розслідування.

Допущення помилка в наданому суду примірнику постанови про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року, а саме не зазначені в ній п.3 ч.1 ст.615 КПК України, є технічною, що було доведено під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив ї задовольнити, думку обвинуваченого і його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 4 частиною 3 статті 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Зі змісту цих вимог закону слідує, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а отже, унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвалах Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20, постанові Верховного Суду від 01 листопада 2022 року у справі № 711/262/20.

Згідно п.4 ч.1 ст.280 КПК України , досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо наявні об`єктивні обставини, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість подальшого проведення, закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності - строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зупиняється на підставі вмотивованої постанови прокурора з викладом відповідних обставин та підлягає поновленню, якщо підстави для зупинення перестали існувати. До зупинення досудового розслідування прокурор зобов`язаний вирішити питання про продовження строку тримання під вартою.

Абзацом 2 частини п`ятої статті 219 КПК України передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Апеляційні доводи прокурора про те, що він керувався нормами п.4 ч.1 ст.280 КПК України та одночасно п.3 ч.1 ст.615 КПК України, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, виходячи з наступного.

Із системного аналізу статті 615 КПК України вбачається, що для застосування порядку та положень, встановлених пунктом 3 частини 1 цієї статті, для зупинення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно наявність декількох підстав, а саме введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість подальшого проведення, закінчення досудового розслідування і звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, нормою п.4 ч.1 ст.280 КПК України передбачена лише одна підстава для зупинення досудового розслідування - наявні об`єктивні обставини, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Як вбачається з відомостей, що містяться у матеріалах судового провадження, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру 22.12.2021 року (арк.10, 13).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 06.01.2021 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, до шести місяців, тобто до 22.06.2022 року (арк.14).

Постановою прокурора від 07.03.2022 року зупинено досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні (арк.14).

Постановою прокурора від 17.03.2022 року відновлено досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні (арк.14).

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 03.06.2022 року зупинено досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 06.01.2021 року (арк.91-94, 104-107, 109-112).

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13.02.2023 зазначену постанову прокурора про зупинення досудового розслідування скасовано (арк.95-100).

Постановою прокурора від 13.02.2023 року відновлено досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні (арк.14).

14.02.2023 року під час досудового розслідування стороною захисту заявлено клопотання прокурору про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. В задоволенні цього клопотання стороні захисту було відмовлено постановою прокурора від 16.02.2023 року (арк.101-103).

24.02.2023 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування (арк.10).

28.02.2023 року надано доступ стороні захисту до матеріалів досудового розслідування (арк.10).

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні затверджено 28.02.2023 року та направлено до суду першої інстанції 01.03.2023 року (арк.1, 17).

Крім того, з відомостей копії постанови про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року, наданої слідчому судді при розгляді скарги ОСОБА_7 про скасування цього процесуального рішення, вбачається, що прокурор зазначив, що у цьому кримінальному провадженні необхідно: розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій; розсекретити документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; призначити та провести експертизу відео-звукозапису за матеріалами проведених НСРД; допитати підозрюваного ОСОБА_7 за матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; додатково допитати свідка ОСОБА_10 ; перевірити підозрюваного на причетність до вчинення інших кримінальних правопорушень; ознайомити підозрюваного та захисника з матеріалами кримінального провадження у порядку ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність яких може виникнути під час досудового розслідування. Також прокурор зазначив, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації, свідки, які підлягають допиту, з метою збереження життя, виїхали за межі України.

Крім того, приймаючи процесуальне рішення щодо зупинення досудового розслідування, прокурор керувався нормами ст.36, 110, п.4 ч.1 ст.280 КПК України та зазначив, що підставою для зупинення досудового розслідування є те, що на час прийняття такого рішення провести певні слідчі дії у кримінальному провадженні не надається можливим, тобто наявні об`єктивні обставини, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану (арк.91-94).

Таким чином, підставою для зупинення досудового розслідування прокурор вказав наявність об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану, що чітко передбачено п.4 ч.1 ст.280 КПК України.

При розгляді скарги ОСОБА_7 про скасування постанови про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року та ухваленні судового рішення 13.02.2023 року, слідчим суддею також встановлено та зазначено в своїй ухвалі від 13.02.2023 року, що підставою для зупинення досудового розслідування слугували наявність підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.280 КПК України.

Ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 13.02.2023 року набрала законної сили, а тому колегія суддів бере до уваги висновки слідчого судді про те, що постанова прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 03.06.2022 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 06.01.2021 є невмотивованою та необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню (арк.95-100).

Зазначені обставини щодо підстави зупинення досудового розслідування - п.4 ч.1 ст.280 КПК України також підтвердив прокурор під час апеляційного розгляду, а також вірно встановлені судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що надані суду другий (арк.104-107) та третій (арк.109-112) примірник постанови прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 03.06.2022 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 06.01.2021 року, фактично є ідентичними примірнику постанови, що був предметом судового розгляду за скаргою ОСОБА_7 про скасування постанови про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року, окрім одного - в останньому абзаці мотивувальної частини мається також формальне посилання прокурора на норми п.3 ч.1 ст.615 КПК України.

Норма п.3 ч.1 ст.615 КПК України є спеціальною та може застосована лише за наявності певних підстав, а саме введення воєнного стану і якщо відсутня об`єктивна можливість подальшого проведення, закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, підстава зупинення досудового розслідування, відповідно до п.4 ч.1 ст.280 КПК України, є загальною та передбачає лише наявність об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Підставою для застосування положень ст.615 КПК України, в даному конкретному випадку, при постановленні постанови від 03.06.2023 року, є дотримання прокурором вимог п.3 ч.1 ст.615 КПК України, а саме наявності чітко визначених підстав для зупинення строку досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Разом з цим, зі змісту усіх наданих копій постанов прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року не вбачається, що прокурором зазначалося про те, що рішення про зупинення строку досудового розслідування приймалося з огляду на відсутність об`єктивної можливості подальшого закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, тобто з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.615 КПК України.

При цьому, жодного посилання на неможливість закінчення досудового розслідування, зокрема - шляхом звернення до суду з обвинувальним актом, примірники постанов не містять.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000013 від 06.01.2021 у розділі «Рух провадження» під пунктом 24 «Тип дії» зазначено зупинення кримінального провадження. Дію здійснено 03.06.2022 прокурором ОСОБА_6 із зазначенням підстав «Наявні об`єктивні обставини, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану» тобто формулювання підстави, яка передбачена лише п.4 ч.1 ст.280 КПК України.

Інші підстави, зокрема - 5. Відсутня об`єктивна можливість закінчення досудового розслідування та звернення до суду» (п. 3 ч.1 ст.615 КПК України), для зупинення досудового розслідування у відомостях за 03.06.2022 не зазначені.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що посилання прокурора на п. 3 ч.1 ст.615 КПК України в своїй постанові про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року, без зазначення конкретних підстав для застосування цієї норми, є формальним, а тому належить вважати, що прокурором були застосовані виключно норми п.4 ч.1 ст.280 КПК України, при її постановленні.

Крім того, колегія суддів також бере до уваги відомості, що містяться в матеріалах кримінального провадження, та пояснення прокурора, наданих ним під час апеляційного розгляду, про те, що після скасування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 13.02.2023 року постанови про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року і відновлення досудового розслідування відповідно до постанови від 13.02.2023 року, ніяких слідчих дій, що були підставою для зупинення досудового розслідування, згідно постанови від 03.06.2022 року, проведено так і не було, внаслідок чого менше ніж через місяць було завершено досудове розслідування та обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було направлено до суду першої інстанції, що додатково свідчить про необґрунтованість та безпідставність постанови про зупинення досудового розслідування від 03.06.2022 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що кримінальне провадження №0000013 від 06.01.2021 прокурором 03.06.2022 року зупинено саме на підставі п.4 ч.1 ст.280 КПК України та без дотримання порядку ст.615 КПК України, щодо встановлення певних підстав, які обумовлювали необхідність застосування норм п.3 ч.1 ст.615 КПК України.

Отже, у зв`язку з тим, що постанова прокурора про зупинення досудового розслідування від 03.06.2023 року у цьому кримінальному провадженні постановлена без дотримання вимог ст.615 КПК України, та виключно з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.280 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до ч.5 ст.219 КПК України, строк з дня винесення постанови прокурором 03.06.2022 року про зупинення досудового розслідування і до дня її скасування 13.02.2023 року ухвалою слідчого судді повинен включатися у строки досудового розслідування, передбачені ст.219 КПК України.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано та вмотивовано задоволено клопотання сторони захисту, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений п.4 ч.3 ст.219 КПК України.

Твердження прокурора про допущення описки судом першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, а саме помилково зазначення в абзаці 8 на 6 сторінці судового рішення дати ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова, не є підставою для скасування ухвали про закриття провадження і призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначені недоліки підлягають виправленню судом першої інстанції в порядку ст.379 КПК України після повернення справи до суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції належно перевірив підстави для закриття кримінального провадження, навів в ухвалі обґрунтовані мотиви та відповідні норми закону, з яких виходив, постановляючи оскаржуване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції не може погодитись з апеляційними доводами прокурора, оскільки відсутні правові та фактичні підстави для задоволення поданої ним апеляційної скарги.

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваної ухвали, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407 ч.1 п.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала Ленінського районного суду м.Харкова від 26 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -