Справа № 306/938/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/125/22, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 на вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.01.2022.

Цим вироком:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , непрацюючий, українець, громадянин України, неодружений, несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років із конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 200 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення аволі на строк 07 (сім) років із конфіскацією майна.

Призначене ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 200 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн ухвалено виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання 07.03.2021.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

-2-

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Севастополь (Автономна Республіка Крим), мешканець АДРЕСА_3 , громадянин України, неодружений, непрацюючий, раніше судимий 26.08.2021 Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік 6 (шість) місяців, засуджений:

- за ч. 2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років із конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 200 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення аволі на строк 07 (сім) років із конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 26.08.2021 та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім ) років 06 (шість) місяців із конфіскацією майна.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його тримання під вартою з 12.03.2021.

Покарання призначене ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн ухвалено виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 1144 (одну тисячу сто сорок чотири ) грн 15 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Tecno» (IMEI НОМЕР_1 ), мобільний телефон марки «Samsung» (IMEI НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «ZTE» (IMEI НОМЕР_3 ), банківську картку АТ «АКБ «КОНКОРД» № НОМЕР_4 , банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , банківську картку АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_7 , банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , грошові кошти в сумі 428 (чотириста двадцять вісім) грн, дві зв`язки ключів (на одній з яких 4 ключі, на іншій 3 ключі) - повернуто власникам; продовжувач білого кольору, лезо ножа та рукоятку до нього чорного кольору, уламок скляного стакану знищено.

Згідно вироку, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 05.03.2021 близько 19 год 30 хв, перебуваючи за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 , в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої, в ході чого ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про наявність значної суми грошових коштів на його банківському картковому рахунку у АТ КБ «ПриватБанк». В цей момент у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 , реалізуючи який ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер

-3-

свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого зв`язали йому руки електричним кабелем від подовжувача, який знайшли в приміщенні квартири та засунули в рот потерпілого ОСОБА_10 шкарпетку, яку також знайшли в приміщенні квартири. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 взяв зі столу в приміщенні квартири кухонний ніж та приставивши його до шиї потерпілого ОСОБА_10 , почав вимагати від останнього перерахунку грошових коштів в сумі 20000 грн на свій банківський картковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк», в ході чого погрожував потерпілому ОСОБА_10 вбивством, в разі невиконання його вимоги. Дану погрозу потерпілий ОСОБА_10 сприйняв як таку, що реально може бути виконана та повідомив, що виконає вимогу ОСОБА_7 . Надалі ОСОБА_7 розв`язав потерпілому руки та шляхом захвату руками ззаду, схопив останнього за шию, а ОСОБА_6 дав потерпілому ОСОБА_10 до рук його мобільний телефон марки «Тесnо», після чого ОСОБА_7 почав диктувати потерпілому ОСОБА_10 реквізити свого банківського карткового рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» для перерахунку йому грошових коштів. В подальшому потерпілий ОСОБА_10 , під впливом погроз застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я з боку ОСОБА_7 , здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 20000 грн на банківський картковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк», який належить ОСОБА_7 . Надалі, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 почав вимагати від ОСОБА_10 ще перерахувати грошові кошти в сумі 10000 грн на його банківський картковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк», що потерпілий ОСОБА_10 також зробив, під впливом погрози застосування насильства, небезпечного для життя з боку ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після перерахунку потерпілим ОСОБА_10 грошових коштів, зв`язали йому руки та ноги мотузкою, яку знайшли в приміщенні квартири та забравши з собою мобільний телефон потерпілого ОСОБА_10 марки «Тесnо» вартістю 3432,67 грн, яким незаконно заволоділи, покинули приміщення вказаної квартири за адресою АДРЕСА_2 , замкнувши ключем вхідні двері із зовнішньої сторони й пішли в напрямку залізничного вокзалу в м. Свалява. Потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді двох дрібних рубців вказівних пальців правої, лівої кистей відповідно та слідів від саден в нижній третій частині лівого передпліччя, правої, лівої гомілок, а саме забій передніх гомілок, кистей, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, як такі, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я чи незначу стійку втрату працездатності. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 33432,67 грн.

Крім того ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , заздалегідь домовившись про спільне вчинення крадіжки, після вчиненого розбійного нападу, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами, належними потерпілому ОСОБА_10 , о 20 год 58 хв 05.03.2021, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, зателефонували з мобільного телефону марки «Тесnо», який належав потерпілому ОСОБА_10 , у якому знаходилася картка оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_9 », яка на той час була приєднана до банківського карткового рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» « НОМЕР_10 » на номер 3700 служби підтримки клієнтів АТ КБ «ПриватБанк», за допомогою голосового меню IVR сформували підроблений документ на переказ грошових коштів із карткового рахунку відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_10 , на картковий рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_7 та в подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні

-4-

наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно перерахували з рахунку потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 8000 грн на картковий рахунок ОСОБА_7 в АТ КБ «ПриватБанк» «889906». Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 8000 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вироку суду від 11.01.2022 скасувати та призначити кримінальне провадження до нового розгляду в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги захисник взертає увагу на неповноту судового розгляду, внаслідок розгляду кримінального провадження без участі потерпілого ОСОБА_10 , який показань з приводу фактичних обставин не давав, натомість в суді був допитаний його представник адвокат ОСОБА_12 , показання якого з приводу обставин кримінального правопорушення, йому стали відомі під час здійснення представництва потерпілого, які покладені судом в обґрунтування обвинувачення визнаного судом доведеним. При цьому, рішення про завершення судового розгляду без допиту потерпілого прийнято судом без урахування думки учасників судового провадження. Окрім того, суд, вирішуючи долю речових доказів вказав, що телефон марки «Samsung» (IMEI НОМЕР_2 ), мобільний телефон марки «ZTE» (IMEI НОМЕР_3 ), банківська картка АТ «АКБ «КОНКОРД» № НОМЕР_4 , банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , банківська картка АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_7 , банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , грошові кошти в сумі 428 (чотириста двадцять вісім) грн, дві зв`язки ключів (на одній з яких 4 ключі, на іншій 3 ключі) - повернуто власникам, однак кому саме, судом не зазначено. Також звертає увагу на те, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, не ґрунтуються на здобутих та перевірених в судовому засіданні доказах, зокрема не дано оцінки показанням ОСОБА_7 , який пояснював, що він пригрозив ножем потерпілому у відповідь на систематичеі образи ОСОБА_10 на його адресу, а не переслідуючи корисливого мотиву, відтак він з ОСОБА_6 розбійного нападу не планував і такий злочин не вчиняв, що окремо підтверджується показаннями ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 . Судом також без жодних обґрунтувань відкинуто показання ОСОБА_7 про те, що умисел привласнити гроші у нього виник після пропозиції ОСОБА_10 відкупитись від наміру ОСОБА_7 помститися за нанесену йому образу. Також просить звернути увагу про непослідовність показань потерпілого ОСОБА_10 та їх постійну зміну, які не узгоджуються з письмовими доказами, зокрема рапорту чергового відділення поліції від 05.03.2021, висновку судово-медичної експертизи на предмет наявності у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, поза як експертом будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для нанесення йому ударів виявлено не було.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вироку суду від 11.01.2022 скасувати та призначити кримінальне провадження до нового розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що в судовому засіданні не було допитано потерпілого ОСОБА_10 та свідки в кримінальному провадженні допитувались без його участі, в матеріалах відсутні докази його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а врахування судом показань потерпілого, даних ним під час досудового розслідування, допитавши при цьому його представника, який частково розповів зі слів потерпілого про обставини кримінальних правопорушень, свідчить про необґрунтованість висновків суду та незаконність вироку.

-5-

В доповненні до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 вказує на необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру. Вказує на те, що 28.04.2021 прокурором продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до трьох місяців і дана постанова стороні захисту не вручена, а тому строк досудового розслідування закінчився 07.06.2021, в межах даного строку були відкриті матеріали досудового розслідування та сторони ознайомлювались з матеріалами кримінального провадження (04.06.2021, 09.06.2021, 10.06.2021 ), що свідчить про закінчення строку досудового розслідування 10.06.2021. При цьому, обвинувальний акт направлено до суду 14.06.2021, який отримано судом 15.06.2021, що свідчить про те, що обвинувальний акт був направлений до суду поза межами строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК України. На його думку, інкриміновані йому кримінальні правопорушення, не відносячться до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду від 11.01.2022 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що під час судового розгляду не було доведено причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що призвело до помилкової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 200 КК України. Крім того, в ході судового розгляду залишись без задоволення клопотання сторони захисту про надання перекладача, зміну запобіжного заходу, закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, про відвід судді тощо.

В апеляційній скарзі представник потерпілого адвокат ОСОБА_12 просить вирок суду від 11.01.2022 скасувати та призначити кримінальне провадження до нового розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про незаконність вироку суду, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Звертає увагу на те, що мотиви та обґрунтування суду викладені у вироку лише загальними та формальними тезами, що не підтверджені ніякими доказами щодо кожного окремого обвинувачення стосовно кожного обвинуваченого. Вирок вважає менш змістовним, ніж обвинувальний акт, що доводить упередженість суду та свідчить про формальний підхід до розгляду кримінального провадження. Суд розглянув кримінальне провадження без участі потерпілого ОСОБА_10 та всупереч його заяви про відкладення судового розгляду через хворобу. Окрім того, вважає, що судом без достатніх підстав відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, з огляду на те, що 07.03.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і з цього моменту почав спливати строк досудового розслідування. 28.04.2021 прокурором винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тому з урахуванням даної постанови, строк досудового розслідування закінчувався 07.06.2021. В межах даного строку були відкриті матеріали досудового розслідування та сторони ознайомлювались з матеріалами кримінального провадження (04.06.2021, 09.06.2021, 10.06.2021 ), що свідчить про закінчення строку досудового розслідування 10.06.2021. При цьому, обвинувальний акт направлено до суду 14.06.2021, який отримано судом 15.06.2021, що свідчить про те, що обвинувальний акт був

-6-

направлений до суду поза межами строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК України. Таким чином, на думку представника потерпілого, неповнота судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону призвели до винесення незаконного вироку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх захисників-адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги, потерпілого ОСОБА_10 , який відповідно підтримав подану в його інтересах апеляційну скаргу, промову прокурора, який висловив заперечення щодо задоволення апеляційних скарг сторони захисту та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинувачених, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, судове рішення (вирок), який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя в кримінальних провадження, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням, передбачених цим Кодексом, вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням у ньому належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованим, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

За приписами ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Відповідно ч. 3 ст. 56 КПК України потерпілий під час судового провадження має право бути завчасно проінформованим про час і місце судового розгляду, а також висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому.

Згідно ч. 1 ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про

-7-

проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

При оцінці доводів апеляційних скарг про незаконність та необгрунтованість судового рішення колегія суддів бере до уваги таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_10 повідомлявся та з`являвся у всі судові засідання окрім, 08.12.2021, 16.12.2021 та 10.01.2022. Окрім того, потерпілий ОСОБА_10 був повідомлений про судове засідання, призначене на 08.12.2021, під час якого встановлено порядок дослідженні доказів, в тому числі прийнято рішення про допит потерпілого та оголошено перерву до 16.12.2021 (т. 3 а.к.п. 33, 44-45). Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про повідомлення потерпілого ОСОБА_10 про судове засідання на 16.12.2021, однак в справі наявна заява потерпілого від 15.12.2021 про бажання приймати участь в подальших судових засіданнях та долучено відомості про перебування ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні з 13.12.2021. Також в матеріалах міститься заява представника потерпілого ОСОБА_12 про відкладення судового розгляду через хворобу останнього та долучено відповідне підтвердження ( т. 3 а.к.п. 56, 57, 58, 59).

Не дивлячись на те, 16.12.2021 судом розпочато судовий розгляд та допитано свідків без участі потерпілого і його представника, після чого оголошено перерву в судовому засіданні до 10.01.2022, про що потерпілий повідомлений, так як в матеріалах міститься підписана ним розписка (т. 3 а.к.п. 64-66, 74).

Однак, у подальшому 10.01.2022 потерпілим подано заяву про неможливість прибуття в судове засідання на вказану дату, та висловлено бажаня особисто приймати участь в судовому розгляді із застереженням про необхідність його особистого допиту (т. 3 а.к.п. 75).

Незважаючи на вказане, 10.01.2022 судове засідання відбулось без участі потерпілого ОСОБА_10 , під час якого було продовжено судовий розгляд та допитано представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 , а також обвинувачених, досліджено матеріали кримінального провадження без прийняття рішення про зміну порядку дослідження доказів (т. 3 а.к.п. 76-85).

Окрім того, під час проголошення вироку потерпілий ОСОБА_10 11.01.2022 також не був, відомості про його повідомлення в матеріалах кримінального провадження відсутні (т. 3 а.к.п. 86).

З урахування наведеного, колегія суддів констатує, що судовий розгляд кримінального провадження у порушення вищевказаної норми (ст. 318 КПК України) проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_10 , і при цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги подану потерпілим письмову заяву про відкладення розгляду кримінального провадження на іншу дату, про бажання потерпілого ОСОБА_10 взяти участь у розгляді кримінального провадження та не використав всі свої повноваження, передбачені ч. 1 ст. 325 КПК України.

Відповідно до ст. 412, 415 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Згідно положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

-8-

Колегія суддів вважає, що вищенаведені обставини щодо проведення судового розгляду кримінального провадження без участі потерпілого та дослідження судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні є істотними порушенням вимог КПК України, що призвели до неповноти та поверховості при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, невідповідності висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам, що тягне за собою скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в суді першої інстанції в іншому складі.

Під час нового розгляду кримінального провадження підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 , щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, а також представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, колегія суддів вважає такими, що підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки під час нового розгляду.

Також під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно та всебічно дослідити зібрані у кримінальному провадженні докази, дати належну оцінку пред`явленим сторонами обвинувачення та захисту доказам у їх сукупності і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законів.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке, відповідно до ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі, а також допущена неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, які призвели до постановлення вироку, який не можна визнати законним та обґрунтованим.

Тому, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 підлягають до часткового задоволення.

Враховуючи те, що вирок суду скасовуються з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а суд до набрання вироком законної сили продовжив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також усталену практику Європейського суду з прав людини щодо неприпустимості тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне залишити обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою на строк, мінімально необхідний для вирішення вказаного питання судом першої інстанції, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 днів.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 задовольнити частково.

-9-

Вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.01.2022 щодо ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , обвинувачених за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, за ч. 2 ст. 200 КК України скасувати і признати новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.

Встановити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до 29.06.2023 включно.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді