Справа № 464/5536/23
пр.№ 1-кп/464/462/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0000260 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого неофіційно з виготовлення пам`ятників, маючого на утриманні в цивільному шлюбі малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого, востаннє 27 травня 2019 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України до 3 років і 2 місяці позбавлення волі, покарання відбув, судимість згідно ст.89 КК України не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_8 09 липня 2023 року, приблизно 20 год.40 хв., перебуваючи на прибудинковій території будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_9 щодо заміни розбитого вікна у під`їзді, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс кулаком правої руки три удари в область грудної клітки потерпілого ОСОБА_9 , після чого ще два удари правою ногою в область лівої ноги потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді плями на шкірі в ділянці грудини, по одному садну в ділянці лівого колінного суглоба і лівої гомілки, що відносяться до легкого ступеня тяжкості та не мають ознак небезпеки для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому визнав повністю, дав пояснення, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, щиро розкаявся. Попросив вибачення в потерпілого. Просив суд суворо не карати та застосувати до нього покарання у виді штрафу.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив факт нанесення ОСОБА_8 три удари в область грудної клітки та два удари ногою в область лівої ноги. При призначенні міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , даними в судовому засіданні, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні доведена повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує що останнім вчинено кримінальний проступок.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має згідно ст.89 КК України не погашену судимість, на обліках у психо-, наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, працює не офіційно з виготовлення пам`ятників, маючого на утриманні в цивільному шлюбі малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів може бути міра покарання в межах санкцій статті, за якою ОСОБА_8 обвинувачується у виді штрафу.

Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлено. Процесуальні витратити у справі відсутні.

Речові докази, у відповідності до ст.100 КПК України, а саме, компакт-диск, який зберігається у матеріалах кримінального провадження необхідно залишити при матеріалах кримінального провадженя.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесять) грн.

Речові докази, відповідно до постанови дізнавача СД ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, а саме, компакт-диск, який зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадженя.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_10