В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002146 від 14.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, працює не офіційно двірником, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.03.2023 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 13 червня 2023 року, приблизно о 17 год. 17 хв., перебував у приміщенні кафе, що знаходиться за адресою: м. Київ. вул. Кибальчича, 11.

В цей час у ОСОБА_3 , який будучи раніше судимим за вчинення корисного злочину проти власності, судимість за яким не погашена, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену у умовах дії воєнного стану, обравши об`єктом свого злочинного посягання жіночу сумку з особистими речами, що належать ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне, таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, та впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, а інші відвідувачі та працівники кафе не усвідомлюють його злочинних намірів, простягнув ліву руку до жіночої сумки, що висіла на сусідньому стільці та знявши її, підніс ближче де себе та переклав до правої руки, після чого підвівся зі стільця та направився до виходу з приміщення кафе. Жіноча сумка матеріальної цінності для потерпілої не становить, проте в сумці знаходилися: документи на ім`я ОСОБА_5 , ланцюжок 585 проби золота, вагою 4,38 г. вартістю 5555,20 грн.; каблучка з камінням 585 проби золота загальною вагою 2, 84 г, вартістю 3328 грн.; 200 доларів США, що згідно курсу НБУ на 13.06.2023 (USD - 36.5686 грн. за 1 долар США) складало 7 313,72 грн. та грошові кошти в сумі 700 грн.

У подальшому, ОСОБА_3 , утримуючи вищевказані речі при собі залишив приміщення вищевказаного кафе, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 16 896,92 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що він дійсно, перебував 13 червня 2023 року, приблизно о 17 год. у приміщенні вуличного кафе за адресою: АДРЕСА_3, де за сусіднім столиком сиділи дві жінки. Жіноча сумка потерпілої висіла на спинці стільця. Він непомітно для оточуючих взяв сумку потерпілої та залишив кафе. Сумку з документами викинув, забравши з неї золото та гроші. Золото частково він здав до ломбарду, а гроші та долари США витратив на власні потреби, інші речі у нього було вилучено працівниками поліції та повернуто потерпілій. Щиро розкаюється у вчиненому.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.02.2003 року, діагноз: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин Синдром залежності, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину проти власності, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, одружений, спосіб життя, повідомив, що працює не офіційно двірником, відсутність претензій з боку потерпілої, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини четвертої статті 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України частково приєднавши до даного вироку невідбуту частину покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2023 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року, остаточно визначивши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 /п`яти/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- Паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , оригінал та копія картки реквізитів для проведення операції поповнення карткового рахунку № НОМЕР_2 отримувач ОСОБА_5 , копія та оригінал картки фізичної особи - платника податків видана на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_3 , копія та оригінал довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видана на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_4 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування видане на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_3 , каблучку на якій зазначено 585 проба з дрібними камінцями, фрагмент обгортки білого кольору, прозорий поліетиленовий файл, повернути потерпілій ОСОБА_5 - залишити у володінні власника;

- Відео носій оптичний диск для лазерних систем зчитування марки DVD-R ТМ «НР» срібного кольору 4.7 GB на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження від 14 червня 2023 року, що розташовані у приміщенні кафе за адресою: АДРЕСА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- Відео носій оптичний диск для лазерних систем зчитування марки DVD-R ТМ «НР» срібного кольору 4.7 GB на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження від 13 червня 2023 року, що розташовані у приміщенні кафе за адресою: АДРЕСА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя