Номер провадження:1-кп/521/902/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2023 року м.Одеса
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, судовий розгляд триває, судом досліджуються докази у кримінальному провадженні.
Прокурор під час судового засідання заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки строк обраного запобіжного заходу спливає 11.06.2023 року, та посилаючись на тяжкість висунутого обвинувачення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора, зазначивши, що обвинвачений має постійне місце проживання, сім`ю, неповнолітню дитину, хворих батьків, які потребують його допомоги, відсутність реальних ризиків, на які посилається прокурор, враховуючи, що більша чистина доказів судом вже досліджена та просили обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання,с уд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Під час розгляду питання доцідльності продовження дії запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, відповідно до вимог ч.6 ст.176 КПК України застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, який передбачає тримання під вартою. Та відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111 Кримінального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, а тому існує ризик, що обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Судом вже досліджена частина доказів під час судового розгляду, серед яких допитані свідки, що у свою чергу знижує наявність ризиків, але не виключає повністю ризику можливого ухилення обвинуваченого від суду, а отже існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, може продовжити кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. Обвинувачений раніше не судимий, працював офіційно, має родину, постійне місце проживання але наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків не зменшує наведені ризики.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків та відсутні підстави для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного зходу у вигляді домашнього арешту, на застосуванні якого навполягала сторона захисту.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, тому суд відхиляє посилання сторони захисту на недоведеність ризиків стороною обвинувачення, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Колегія суддів оцінивши в сукупності всі наведені обставини приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та необхідності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 без визначення розміру застави, що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177, 183, 193,194, 196, 331, 372 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб до 05 серпня 2023 року включно без визначення розміру застави.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_8 Гарський
Суддя ОСОБА_3