Провадження 1кп-932/270/23
Справа 932/4945/23
УХВАЛА

Іменем України

9 червня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000180, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ

До Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська 25.05.2023 року з Дніпропетровської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.06.2023 року включно.

25 травня 2023 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні вислухавши позиції учасників процесу щодо можливості призначення справи до розгляду, судом було встановлено: що зазначена кримінальна справа підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, підстав для закриття чи зупинення провадження по справі не має, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, кримінальна справа може бути призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні колегіальним складом суду.

Також прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з тих підстав, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а тому існують ризики, що ОСОБА_7 може ухилитися та переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту та застави, вважала недоцільним, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та процесуальних рішень, оскільки ОСОБА_7 може змінити місце фактичного мешкання, перетнути держаний кордон поза пунктами пропуску, виїхати на тимчасово окуповану територію України та враховуючи дії ОСОБА_7 під час воєнного стану в Україні на користь держави-агресора Російської Федерації, є наявні ризики, що він, знаходячись на свободі, може надавати сприяння в веденні агресивної війни проти України, шляхом надання представникам збройних сил та спецслужб Російської Федерації координат розташування підрозділів та техніки ЗС України, об`єктів критичної інфраструктури, а також продовжити надавати державі-агресору та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він не має наміру ухилятися від суду, виїжджати зі свого місця проживання,

Захисник адвокат ОСОБА_6 також просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт з підстав зазначених обвинуваченим, а також того, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, працював до взяття під вартою і страждає на ряд захворювань.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити, виходячи з наступного.

ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, скоєного в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна і з врахуванням тяжкості пред`явленого обвинувачення, особистості обвинуваченого, а також стадії процесу, оскільки ОСОБА_7 може змінити місце фактичного мешкання, перетнути держаний кордон поза пунктами пропуску, виїхати на тимчасово окуповану територію України та враховуючи дії ОСОБА_7 під час воєнного стану в Україні на користь держави-агресора Російської Федерації, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене, а так само іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистість, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Твердження сторони захисту, що не існує ризиків того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, оскільки він раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, працював до взяття під вартою, страждає на ряд захворювань, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на іншій більш м`який або домашній арешт, так як вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин кримінального правопорушення, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченому на даній стадії процесу більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам, а стороною захисту будь яких медичних документів про погіршення стану його здоров`я та неможливість його подальшого тримання під вартою суду не надано.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Також, суд враховує характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави, як альтернативного запобіжного заходу, з врахуванням обставин інкримінованого йому злочину, а саме державній зраді, вчиненої в умовах воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 314-315 КПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ

Призначити кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України до розгляду у судовому засіданні на 11.30 год. 16 червня 2023 року.

Розгляд справи проводити у відкритому судовому засіданні колегіальним складом суду, з викликом :

- прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5

-захисника адвоката ОСОБА_8

- обвинуваченого ОСОБА_7 .

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 7 серпня 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині вирішення питань застосування запобіжного заходу.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3