У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали, виділені в окреме провадження із матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 06.01.2015, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває дане кримінальне провадження.

26 квітня 2023 року прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. В ході судового розгляду було встановлено, що 09 березня 2022 року він перетнув кордон України у напрямку виїзд через пункт пропуску "Смільниця" на транспортному засобі «Setra» KR2KV64. Ухвалою Черкаського районного суду від 10 січня 2023 року за клопотанням прокурора ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, виділено в окреме провадження матеріали щодо нього та зупинено відповідне судове провадження до його розшуку. Враховуючи, що обвинувачений, будучи раніше неодноразово судимим, знову обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, після вчинення з місця скоєння злочинів зник, є громадянином іншої країни та не має жодних соціальних і особистих зв`язків та зобов`язань за місцем судового розгляду кримінального провадження, прокурор стверджує, що є всі підстави вважати, що він буде переховуватись від суду. Окрім того, оскільки в ході судового розгляду не допитані свідки, серед яких є співмешканка ОСОБА_7 , на думку прокурора, існує ризик того, що, в разі знаходження його на свободі, він зможе узгодити з нею свою позицію та позицію іншого обвинуваченого, а також може перешкоджати встановленню істини у справі шляхом незаконного впливу на інших свідків у цьому кримінальному провадженні. Разом з тим, беручи до уваги, що обвинувачений є неодноразово судимою особою, яка відбувала покарання в місцях позбавлення волі, прокурор вважає обґрунтованим ризик того, що він може продовжити протиправну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення. Також, в ході вирішення клопотання, прокурор просить врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявність доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; 3) відсутність у нього соціальних зв`язків, у тому числі родини та утриманців; 4) відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання в Україні; 5) наявність судимостей; 6) розмір майнової шкоди (880 000 грн).

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 доводи клопотання підтримала та просила його задовольнити, виходячи із викладених у ньому підстав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечила, зазначивши, що її підзахисний залишив територію України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою збереження свого життя та не має змоги повернутися в Україну у зв`язку з тим, що йому відмовлено у перетині державного кордону. Окрім того, вказала, що враховуючи той факт, що відносно ОСОБА_7 був ухвалений виправдувальний вирок у даному кримінальному провадженні, ризики, наведені прокурором, є недоведеними та необґрунтованими.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання черговий раз не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, заслухавши прокурора та захисника, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною другою статті 29 Конституції України унормовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом пункту 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Згідно з частиною шостою статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Аналіз положень вказаної статті дає підстави дійти висновку, що у разі наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або у разі оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук, остаточно питання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою обвинуваченому, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, передбаченим ч. 1 ст. 197 КПК України (шістдесят днів).

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України № 91-18693/0/15-22-Вих від 22 липня 2022 року (т. 15 а.с. 122, справа № 695/2331/15) ОСОБА_7 09 березня 2022 року перетнув кордон України у напрямку виїзд через пункт пропуску "Смільниця" на транспортному засобі «Setra» KR2KV64. Дані про його повернення в Україну відсутні.

З урахуванням наведеного, ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 10 січня 2023 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

Слід зауважити, що положення частини шостої статті 193 КПК України не зобов`язують при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, обвинуваченого доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про оголошення в міжнародний розшук.

При цьому, чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук.

Таким чином, для того, щоб обвинувачений вважався оголошеним у розшук, має бути наявне процесуальне рішення про оголошення особи в розшук.

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, етапу здійснення відповідного запиту до Інтерполу передує оголошення в установленому законодавством порядку особи в розшук правоохоронними органами України, а документом, який додається до запиту, на стадії судового розгляду, є завірена копія ухвали суду про оголошення розшуку особи (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу). Тобто, вже на момент звернення із запитом до Інтерполу особа має бути оголошеною в міжнародний розшук.

Вищевикладене свідчить про те, що момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення ухвали суду про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед судом факт того, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук, є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого ухвалою суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає доведеним той факт, що ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку.

Відтак, наявні достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого, передбачені ч. 6 ст. 193 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком прокурора про існування обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення саме ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, колегія суддів виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) від 21 квітня 2011 року, п. 175; яке вказує на те, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

При цьому колегія суддів враховує вагомість наведених прокурором доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вирішуючи клопотання прокурора, колегія суддів зважає також на те, що ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочинів, які становлять підвищену суспільну небезпеку, дають колегії суддів достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, здійснювати психічний або фізичний вплив на свідків, які на сьогодні не допитані судом.

Крім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Також, на обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченого від правосуддя, колегія суддів надає оцінку особі обвинуваченого, який є неодруженим; утриманців у розумінні закону не має; тяжкими захворюваннями не страждає; є громадянином Республіки Азербайджан; міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної і девіантної поведінки та ухилення від явки до суду, не має; будучи обізнаним про наявність відносно нього кримінального провадження, яке знаходиться на стадії судового розгляду, залишив територію України, однак суд про свій виїзд за кордон не проінформував і до теперішнього часу до України не повернувся. Зазначені обставини дають підстави для висновку про реальність існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Окрім того, беручи до уваги, що обвинувачений є неодноразово судимою особою, яка відбувала покарання в місцях позбавлення волі, колегія суддів вважає обґрунтованим ризик того, що він може продовжити протиправну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення.

Таким чином, колегія суддів переконана, що наразі існують ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України та статті 176 КПК України тримання під вартою є винятковим та найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, колегія суддів вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, колегія суддів на теперішній час не встановила.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи, що судове провадження у даній справі Черкаським районним судом Черкаської області не закінчено, учасники провадження та свідки не допитані, не досліджені інші докази у справі, беручи до уваги необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з метою запобігти спробам переховування від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У силу приписів частини 4 статті 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Також колегія суддів при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 частини 4 статті 183 КПК України, відповідно до якого при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Водночас, відповідно до вимог статті 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку.

За вказаних обставин колегія суддів вважає необхідним зупинити судове провадження у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 9, статтями 177, 183, 184, 193-194, 196, 197, 369-372 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Азербайджан, м. Гаджигабул, громадянину Республіки Азербайджан, азербайджанцю, останні відомі місця проживання в Україні: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 ; раніше судимому, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання обвинуваченого ОСОБА_7 і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На час розшуку обвинуваченого судове провадження зупинити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення, однак може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у порядку та строки, встановлені законом.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3