Справа № 521/3160/23
Номер провадження:1-кп/521/1543/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2023

13 червня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514 від 13.11.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У ОСОБА_4 при невідомих обставинах виник кримінально протиправний умисел на виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає право, а саме водійського посвідчення на право керувати транспортним засобом категорії В.

У 2021 році, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не надалось можливим, у невстановленому судовим розглядом місці ОСОБА_4 реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, замовив у невстановленої особи, виготовлення завідомо підробленого офіційного посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.02.2022 року, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає право, а саме водійського посвідчення на право керувати транспортним засобом категорії В, надавши їй власні анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, зразок власного підпису, а також власну фотокартку, які у подальшому отримав від невстановленої слідством особи з метою його використання під час безпосереднього керування транспортним засобом.

Крім того, 13.11.2022 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, більше точного часу під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Honda Civic» державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений співробітниками патрульної поліції ГУНП в Одеській області поблизу будинку №31А по вул.Тираспольське шосе в м.Одесі, що знаходиться на території Малиновського району м.Одеси, та на їх вимогу згідно ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» надати для перевірки документи, що свідчать про дозвіл на право керування автотранспортом, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.02.2022 року з анкетними даними - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому знаходилася фотокартка з зображенням ОСОБА_4 та згідно якого йому надається право керувати транспортними засобами - підроблене, і його використання може обгрунтовано надавати право керувати транспортними засобами, а також те, що вказане посвідчення є документом, який посвідчує його особу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, завідомо знаючи, що дане посвідчення водія отримане всупереч встановленому законом порядку, переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, пред`явив його працівникам поліції.

Кримінальна відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення передбачена ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, а саме за пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати документи, і який надає права керувати транспортним засобом категорії В, з метою його використання та ч.4 ст.358 КК України за використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що він дійсно приблизно у 2021 році через мережу Інтернет - Інстаграм за оголошенням замовив собі посвідчення водія категорії В, оскільки до цього був позбвалений прав та не мав часу на перездачу іспиту. Надав невідомій особі свої анкетні дані, фото та сплатив гроші у сумі 6500 грн. В подальшому отримав через нову пошту водійське посвідчення, яким користувався. Далі у зазначений в обвинуваченні час та місці був зупинений працівниками поліції та під час перевірки у нього було виявлене підроблене посвідчення водія. У вчиненому щиро кається та просить врахувати, що він працює неофіційно у таксі, на цей час отримав посвідчення водія в установленому законом порядку, просить призначити мінімальне покарання.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо вчиненого кримінального правопорушення, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу та обставин, що мають значення для визначення міри покарання.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними. Тому суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме: допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження стосовно особи обвинуваченого відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, а саме як пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати документи, і який надає права керувати транспортним засобом категорії В, з метою його використання та ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення інкриміновані обвинуваченому відносяться до категорії проступку.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 66 КК України враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого який: щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, дав правдиві свідчення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні, повне визнання вини обвинуваченим та щире його каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та готовність нести за це відповідальність, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вік обвинуваченого, його соціальне положення. Також судом враховуються позиції сторони обвинувачення та захисту, та суд приходить до висновку призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України із застосуванням вимог ч1 ст.70 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Згідно вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи у сумі 1132,68 грн.

Керуючись ст. ст.100, 124, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбаченихч.2 ст.27, ч.1 ст.358 та ч. 4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 60 (шістьдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. в дохід держави;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістьсот вісімдеят) грн. в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 60 (шістьдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. в дохід держави.

Речові докази після набрання вироком законної силл:

- посвідчення водія НОМЕР_1 від 12.02.2022 року на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається у камері збереження речових доказів відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, квитанція № 001257 від 13.01.2022 року - знищити, скасувавши арешт зазначеного майна, неакладений ухвалою слідчого судді Малиновського районнолго суду м.Одеси від 17.11.2022 року;

-17 копій (скріншотів) з листування з невідомою особою в соціальній мережі на 9 аркушах - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у сумі 1132,68 грн.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1