Провадження № 1-кп/554/778/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2023 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 03.09.2015 засуджений Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт.03.08.2016 р. знято з обліку у зв`язку з відбуттям покарання.

- 22.12.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 19.06.2018 на підставі ухвали судді Московського районного суду м. Харкова звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29.01.2016 о 20 год. 02 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в під`їзді буд. АДРЕСА_2 , діючи повторно, заздалегідь виниклим умислом, спрямованим на заволодінням чужим майном, шляхом обману, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, з корисливих мотивів, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, скориставшись бездротовою локальною мережею Wi-Fi, вийшов до всесвітньої мережі Інтернет, де на сайті https://creditup.com.ua шляхом обману працівників ТОВ «Веллфін», надавши електронній системі, яка перевіряє платоспроможність та особу клієнта для отримання кредитних коштів ТОВ «Веллфін», неправдиві дані щодо особи позичальника, а саме: скановані копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду виданих на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформив договір позики №7878 від 29.01.2016 та заволодів грошовими коштами ТОВ «Веллфін» у сумі 2000 грн., які були одразу перераховані у якості онлайн-кредиту через систему прийому платежів «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн») на віртуальний у картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ «ПРИБАТБАНК» на ім`я ОСОБА_5 , які в подальшому звернув на власну користь, заздалегідь не маючи на меті повернення вказаних коштів.

Далі, після зарахування на банківську картку № НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 2000 грн., ОСОБА_5 маючи на меті довести свій злочинний умисел до кінця, 29.01.2016 в період часу з 20 год. 52 хв. по 20 год. 54 хв. за допомогою банкомату, розташованого за адресою: м. Харків вул. Блюхера, буд.31, маючи у володінні вищезазначену банківську картку № НОМЕР_1 , здійснив дві транзакції щодо зняття з неї грошових коштів на загальну суму 1900 грн., розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, при цьому не повернувши їх відповідно до умов зазначеного вище договору позики до теперішнього часу. Таким чином, спричинив ТОВ «Веллфін» матеріальний збиток на суму 2000 грн.

Крім того, ОСОБА_7 01.02.2016 о 16 год. 17 хв., знаходячись в під`їзді буд. АДРЕСА_2 , діючи повторно, заздалегідь виниклим умислом, спрямованим на заволодінням чужим майном, шляхом обману, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, з корисливих мотивів, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, скориставшись бездротовою локальною мережею Wi-Fi, вийшов до всесвітньої мережі Інтернет, де на сайті https://creditup.com.ua шляхом обману працівників ТОВ «Веллфін», надавши електронній системі, яка перевіряє платоспроможність та особу клієнта для отримання кредитних коштів ТОВ «Веллфін», неправдиві дані щодо особи позичальника, а саме: скановані копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду виданих на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформив договір позики 8733 від 01.02.2016, та заволодів грошовими коштами ТОВ «Веллфін» у сумі 2000 грн., які були одразу перераховані у якості онлайн-кредиту через систему прийому платежів «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн») на віртуальний у картковий рахунок № НОМЕР_2 відкритий у АТ «Альфа-Банк» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в подальшому звернув на власну користь, заздалегідь не маючи на меті повернення вказаних коштів.

Далі, після зарахування на банківську картку № НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 2000 грн., ОСОБА_5 маючи на меті довести свій злочинний умисел до кінця, 01.02.2016 в період часу з 18 год. 39 хв. по 18 год. 40 хв. за допомогою банкомату, розташованого за адресою: м. Харків вул. Блюхера, буд.31, маючи у володінні вищезазначену банківську картку № НОМЕР_2 , здійснив дві транзакції щодо зняття з неї грошових коштів на загальну суму 2000 грн. розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, при цьому не повернувши їх відповідно до умов зазначеного вище договору позики до теперішнього часу. Таким чином, спричинив ТОВ «Веллфін» матеріальний збиток на суму 2000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодінням чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за скоєння умисного, корисливого кримінального правопорушення, на початку травня 2018 року, працюючи у магазині будівельних матеріалів «Строймаркет», розташованому за адресою: м. Харків, пр. Науки, 39, познайомився зі ОСОБА_9 , під час спілкування з якою увійшов у довіру до потерпілої та домовився про виконання будівельних робіт по встановленню насосної станції у дворі будинку її родички за адресою: АДРЕСА_3 , фактично не збираючись ці дії виконувати.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок, чужого майна, ОСОБА_5 надав потерпілій ОСОБА_9 номер картки ПАТ АТКБ «ПриватБанк» на ім?я ОСОБА_10 під приводом розрахункового рахунку оптової бази будівельних матеріалів, яка фактично перебувала у його володінні, та домовився про перерахунок грошових коштів на придбання необхідних будівельних матеріалів для виконання вказаних робіт.

05.05.2018 року о 22 годині 23 хвилин, за допомогою терміналу самообслуговування, розташованого в приміщенні магазину «Чудо маркет» за адресою: м.Харків, вул.23 Серпня, 29, ОСОБА_9 перерахувала на вказану ОСОБА_5 банківську картку грошові кошти в сумі 2000 грн., 08.05.2018 о 16 годин 52 хвилин за допомогою терміналу самообслуговування, розташованого у відділенні ПАТ АТКБ «ПриватБанк» по пр. Науки, 54, в м.Харкові, ОСОБА_9 перерахувала на вказану ОСОБА_5 банківську картку грошові кошти в сумі 1708,54 грн., 16.05.2018 року о 16 годині 17 хвилин за допомогою терміналу самообслуговування, розташованого в приміщенні магазину «Чудо маркет» за адресою: м.Харків, вул.23 Серпня, 29, ОСОБА_9 перерахувала на вказану ОСОБА_5 банківську картку грошові кошти в сумі 4221 грн., які ОСОБА_11 фактично отримав, розпорядившись ними на власний розсуд.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, 16.05.2018 приблизно о 21 годині ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_9 та зловживаючи довірою потерпілої, запевнив, останню, що перераховані кошти не надійшли на банківську карту та отримав від чоловіка потерплої гроші готівкою в сумі 4 200 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою, ОСОБА_9 , отримав від останньої грошові кошти на загальну суму 12 129,54 грн.

Отримавши зазначені грошові кошти, ОСОБА_5 , будівельні роботи по встановленню насосної станції фактично не виконав та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 12 129,54 грн.

Крім того, наприкінці травня 2018 року ОСОБА_5 , працюючи у магазині будівельних матеріалів «Строймаркет», розташованому за адресою: м.Харків. пр.Науки, 39 познайомився з ОСОБА_12 , під час спілкування з яким увійшов у довіру до потерпілого та домовився про виконання будівельних робіт по благоустрою території, прилеглої до салону краси, розташованому на першому поверсі будинку АДРЕСА_4 , фактично не збираючись ці роботи виконувати.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна 30.05.2018 приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 зустрівся з потерпілим біля будинку 48-А по проспекту Науки у м.Харкові та отримав від ОСОБА_12 гроші готівкою у сумі 3 500 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого шляхом зловживання довірою, 01.06.2018 приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 зустрівся з потерпілим біля будинку 48-А по проспекту Науки у м. Харкові та отримав від ОСОБА_12 гроші готівкою у сумі 2 500 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 надав потерпілому ОСОБА_12 номер картки ПАТ АТК «ПриватБбанк» на ім?я ОСОБА_10 , під приводом розрахункового рахунку оптової бази будівельних матеріалів, яка фактично перебувала у його володінні, та домовився про перерахунок коштів на придбання необхідних будівельних матеріалів. 03.06.2018 року о 09 годині 44 хвилин, за допомогою Інтернет-ресурсу «Приват-24», потерпілий ОСОБА_12 перерахувала на вказану ОСОБА_5 банківську картку грошові кошти в сумі 2750 грн. 18.06.2018 о 12 годині 29 хвилин, за допомогою Інтернет-ресурсу «Приват-24», потерпілий ОСОБА_12 перерахувала на вказану ОСОБА_5 банківську картку грошові кошти в сумі 530,65 грн. 21.06.2018 о 18 годині 30 хвилин за допомогою Інтернет-ресурсу «Приват-24», потерпілий ОСОБА_12 перерахувала на вказану ОСОБА_5 банківську картку грошові кошти в сумі 806 грн., які ОСОБА_11 фактично отримав, розпорядившись ними на власний розсуд.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 користуючись довірою та відносинами, що склалися між ним та потерпілим, вмовив потерпілого ОСОБА_12 надати йому додаткові грошові кошти на придбання будівельних матеріалів у сумі 1 200 грн. Вказану суму ОСОБА_5 отримав від знайомої потерпілого ОСОБА_13 16.06.2018 року о 12 годині 00 хвилин біля будинку № 48-А по проспекту Науки у м. Харкові.

Таким чином, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_14 , отримав від останнього грошові кошти на загальну суму 11 286,65 грн.

Отримавши зазначені грошові кошти, ОСОБА_5 , будівельні роботи по благоустрою території фактично не виконав та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 11 286,65 грн.

Крім того, на початку лишня 2018 року ОСОБА_5 , працюючи у магазині будівельних матеріалів «Строймаркет», розташованому за адресою: м.Харків, пр. Науки, 39, познайомився з ОСОБА_15 , під час спілкування з якою увійшов у довіру до потерпілої та домовився про виконання будівельних робіт по встановленню радіатора опалення за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна. ОСОБА_5 09.07.2018, приблизно в 12 годин 00 хвилин, приїхав до місця мешкання потерпілої ОСОБА_15 , а саме, до квартири АДРЕСА_5 , де, з метою встановлення довірливих стосунків з потерпілою, зробив нібито необхідні заміри для встановлення радіатора опалення та підрахунки витрат на придбання будівельних матеріалів, оплату за виконану роботу, після чого поїхав.

Зустрівшись 09.07.2018 року приблизно о 12 годині 00 хвилин біля будинку АДРЕСА_6 з ОСОБА_15 ОСОБА_5 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_15 , отримав від останньої гроші готівкою у сумі 2 000 грн.

Отримавши зазначені грошові кошти, ОСОБА_16 , будівельні роботи по встановленню радіатора опалення фактично не виконав та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерплій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

Крім того, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .. 29.06.2019 приблизно о 12 годині 30 хвилин, знаходився в тамбурі квартири АДРЕСА_7 , в якій мешкає ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Знаючи, що у ОСОБА_17 є мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «RedmiNote 4Х», у ОСОБА_18 виник корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, скориставшись тим, що ОСОБА_17 , являється йому раніше знайомим, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, попросив у останнього вищевказаний мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка по роботі, на що ОСОБА_17 , не підозрюючи про злочинний умисел ОСОБА_5 , та довіряючи йому, погодився та передав останньому вищезазначений мобільний телефон, з яким ОСОБА_18 спочатку вийшов з тамбура квартири на сходову клітку, розмовляючи по телефону, а після чого покинув вище вказаний будинок.

Надалі, ОСОБА_5 , діючи з умислом направленим на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пішов з місця події разом з мобільним телефоном марки «Xiaomi» модель « RedmiNote 4X» 4/64 GbImei: 74566.

Таким чином, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 заволодів вищевказаним мобільним телефоном, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 15464 від 17.07.2019 року - 2133 гривень 82 копійок, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_17 , матеріальну шкоду на вказану суму. В подальшому ОСОБА_5 , розпорядився вказаним мобільним телефоном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Доказом на підтвердження встановлених судом обставин є показання обвинуваченого, які надані ним в судовому засіданні, під час яких останній свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав у повному обсязі та показав про обставини злочинів, як вони зазначені вище у вироку суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди на стадії досудового розслідування.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, вищезазначені данні щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які його обтяжують. За зазначених обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкціями статей КК України, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, у виді позбавлення волі.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Разом з тим, за змістом п. 25 цієї ж постанови, у разі, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

У висновку ОП ККС ВС, якого той дійшов у постанові по справі №511/37/16-к (провадження № 51-830км 18) від 25.06.2018 року зазначено, що рекомендації викладені в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 стосуються лише відображеної ситуації, а не випадку вчинення засудженим злочинів до та після постановлення попереднього вироку, за яким винна особа не відбула призначеного покарання. Тому, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку: після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК недопускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

Разом з тим, у висновку ОП ККС ВС у постанові № 390/235/19 (провадження № 51-2177кмо20) від 08.02.2021 року зазначено, що якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 два епізоди 29.01.2016 р. та 01.02.2016 р. вчинені до ухвалення Київським районним судом м. Харкова вироку 22.12.2016 р., суд призначає покарання за епізодами по ч. 3 ст. 190 КК України та враховує положення ч. 4 ст. 70 КК України і застосовує принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2023 р., визначаючи остаточне покарання.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати суд стягує з обвинуваченого на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Цивільні позови не подавалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України (по епізодам злочинної діяльності 29.01.2016 р., 01.02.2016 р., вчинених до ухвалення Київським районним судом м.Харкова вироку 22.12.2016 р.) у виді трьох років і двох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів покарання шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Київським районним судом м.Харкова від 22.12.2016 р., більш суворим покаранням, призначеним судом за епізодами злочинної діяльності 29.01.2016 р., 01.02.2016 р., у виді трьох років і двох місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді трьох років і двох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2016 року та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді трьох років та шести місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 07.10.2021 р., тобто з моменту його фактичного затримання.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону Закону № 838-VIII зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07.10.2022 р. до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн. за проведення у справі судово-товарознавчої експертизи №15464 від 17.07.2019 р.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1