ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1566/23 (1-кс/644/372/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/510/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 27 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України № 0000459 від 24 березня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого.

Застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на 60 діб до 22 травня 2023 року включно.

Визначено ОСОБА_6 , суму застави у 107360,00 (сто сім тисяч триста шістдесят гривень) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що доводи прокурора про доведення існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді змінити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, в Харкові мешкає його мати.

Крім того підозрюваний має неповнолітню доньку.

На думку апелянта, ризики не доведені.

Сторони кримінального провадження були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином. Прокурор і захисник надали заяву про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності, підозрюваний не виявив бажання приймати участь у судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторін в порядку ст. 406 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що 24 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24 березня 2023 року о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_6 фактично затримано, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваного у вчинення злочину від 24 березня 2023 р. без ухвали слідчого судді і доставлений до суду для розгляду клопотання не пізніш 60 годин з моменту його затримання.

25 березня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Колегія суддів не погоджується з урахуванням названих вище обставин із доводами сторони захисту щодо повної відсутності ризиків, взагалі.

Так санкція ч.4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі до 8 років.

Таким чином злочин, який інкримінується підозрюваному є тяжким та має підвищену суспільну небезпеку, вчинений в період воєнного стану.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний, не одружений, працює у приватному порядку вантажником, раніше неодноразово судимий: 10.09.2020 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 21.10.2020 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 03.12.2020 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. З ст.185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, 05.07.2021 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 07 березня 2023 року звільненого з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», без адресної реєстрації.

В той же час враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1ст.177КПК України, наявність яких не спростовано стороною захисту ,а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи ,що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Даних які б вказували на неможливість підозрюваного за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Колегія суддів також погоджується з рішення слідчого судді щодо можливості призначення застави, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням встановлених ризиків.

Крім того, колегія суддів зазначає, що підозрюваний раніше вчиняв корисливі злочини звільнився з місця відбування покарання 07.03.3023 року, і знову підозрюється у вчиненні корисливого злочину, за вчинення якого передбачено суворе покарання, не має постійного місця проживання, неодружений, не має постійного заробітку, зі слів проживає у гуртожитку зі згоди власника кімнати, що свідчить про відсутність тісних соціальних зв`язків та неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Будь яких відомостей, які б спростовували вказані висновки, захисник суду апеляційної інстанції не надав.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 27 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України № 0000459 від 24 березня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді