ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/422/23 Справа № 694/1902/23 Категорія: ст. 182 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 серпня 2023 року про часткове задоволення клопотання слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 001063 від 06.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшана, Звенигородського району Черкаської області, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, працюючого на посаді голови Вільшанської об`єднаної територіальної громади,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання обгрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділення Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001063 від 06.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 06 серпня 2023 року, близько 01 години 50 хвилин, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є співробітником Національної поліції України, який виконував службові обов`язки поліцейського сектору реагування патрульної поліції Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, який перебуваючи на добовому чергуванні, здійснював патрулювання території Вільшанської ОТГ, Звенигородського району, Черкаської області, в порушення Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 та Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, умисно заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ОСОБА_10 службових обов`язків за наступних обставин: 06 серпня 2023 року, близько 01 години 39 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля «Volkswagen Toureg», д.н. НОМЕР_1 , в порушення наказу голови Черкаської обласної військової адміністрації ОСОБА_11 від 26.02.2022 № 1 «Про запровадження комендантської години на території Черкаської області» зі змінами від 03.04.2023, рухався по населеному пункту смт. Вільшана, Звенигородського району, Черкаської області та був зупинений працівниками поліції, шляхом ввімкнення проблискових маячків та звукового сигналу, хоча ОСОБА_7 спочатку на вимогу зупинитись не відреагував, та продовжив рух, при цьому прискоривши швидкість.

Працівники СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, в складі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які перебували в службовому автомобілі, почали переслідування підозрілого автомобіля. Після чого, вищевказаний автомобіль зупинився поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та з водійського місця вийшов ОСОБА_7 , який мав явні ознаки сп`яніння, хитку ходу, та агресивну поведінку. Працівники поліції, помітивши вказаний стан ОСОБА_7 повідомили йому про необхідність пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та пред`явлення документів на право керування транспортним засобом. На дану вимогу ОСОБА_7 не погодився, та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, з мотивів неповаги до авторитету правоохоронних органів, законну вимогу працівників поліції не виконав. Близько 01 години 50 хвилин ОСОБА_7 маючи на меті спричинити працівнику правоохоронного органу тілесні ушкодження, діючи умисно, двічі штовхнув руками в область грудної клітки поліцейського ОСОБА_10 , в результаті чого останній впав на металеву хвіртку та, продовживши падіння, впав на бетонну підлогу в дворі будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, знаходячись поруч з ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, наніс останньому лівою ногою три удари в область щоки та вилиці з лівої сторони обличчя ОСОБА_10 , а після цього ОСОБА_7 , своєю правою рукою, здійснив захват шиї ОСОБА_10 ззаду, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №05-11-01/136 від 07.08.2023 тілесні ушкодження, виявлені в потерпілого ОСОБА_10 у вигляді синців обличчя, шиї, саден рук, ніг, тулубу, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За вказаних обставин, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

07.08.2023 ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке відноситься до категорії не тяжких злочинів, проте, в разі визнання його винуватим, може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Також встановлено, що підозрюваному ОСОБА_7 особисто відомо місце роботи потерпілого, та свідків, а тому підозрюваний може впливати на останніх підбурюючи змінювати покази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене вище слідчий просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 серпня 2023 року клопотання задоволено частково.

Застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, зобов`язавши ОСОБА_7 внести вказану суму протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою визначеної суми коштів у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172 ; рахунок отримувача UA0003652; призначення платежу: застава за ОСОБА_7 у справі №694/1902/23, згідно ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.08.2023.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 23 год. 59 хв. 12.10.2023.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду мотивована тим, що крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих матеріалів, слідчим суддею також враховано вік підозрюваного, а також те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується позитивно, являється посадовою особою, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження.

Слідчий суддя прийшов до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти зазначеним ризикам зможе запобіжний захід у вигляді застави.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючи особу підозрюваного дані, його майновий та сімейний стан, наявність постійного місця проживання та сім`ї, відсутність судимостей, та дійшов висновку про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн., з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб в межах строків досудового розслідування, до 12.10.2023 включно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Вказує, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області посилається на низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яка підтверджується зібраними доказами.

Підозрюваний вчинив нетяжкий злочин, проте, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, що свідчить про те, що останній під загрозою покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Прокурор зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на свідків,або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, наголошує , що небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватись виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтверджують обгрунтування досудового тримання під вартою Рішення від 04.10.2005 у справі «Бекчієв проти Молдови»).

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 з деякими свідками особисто знайомий, що дає підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно впливати шляхом підбурювання чи залякування на свідків у кримінальному провадженні.

Прокурор звертає увагу на: наявність вагомих доказів на вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі його винуватості за ч. 2 ст. 345 КК України до п`яти років позбавлення волі, що прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , в тому числі, з метою забезпечити виконанням ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положенням Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов?язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров?я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв?язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді зазначеним вимогам відповідає.

У відповідності до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення ЄСПЛ «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом із цим, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, в провадженні слідчого відділення Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001063 від 06.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

07.08.2023 ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя дослідив матеріали провадження, а також врахував дані про особу підозрюваного, у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.

Визначаючи розмір застави, суд взяв до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 слід визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов?язків.

Доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого взято до уваги вік підозрюваного, а також те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується позитивно, являється посадовою особою, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження. Слідчим суддею були повно та об?єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Посилання прокурора, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування та суду є необгрунтованими, оскільки, враховуючи обставини цього кримінального провадження та тяжкість можливого покарання не є єдиною підставою для висновку про існування у даному провадженні ризику переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду.

Доводи прокурора, що підозрюваний ОСОБА_7 з деякими свідками особисто знайомий, що дає підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно впливати на них шляхом підбурювання чи залякування, є необґрунтованими, оскільки слідчим суддею враховано ризики впливу на потерпілих та свідків при розгляді даного клопотання.

Вищенаведені ризики з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення були повно враховані слідчим суддею при розгляді клопотанняпро обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного.

До підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на переконання колегії суддів ,є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав для його скасування немає.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу та визначив цілі, які стоять за ним, а тому вірно застосував саме запобіжний захід у вигляді застави, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4