Провадження №1-кп/447/163/23
Справа №447/517/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2023 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді- ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000059 від 01.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранки Кути Стрийського району Львівської області, громадянина України, раніше судимого вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 20.12.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненому згідно ст..75 КК україни від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 20.12.2021 у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненому згідно ст..75 КК України від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05.05.2022 на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць та звільненому від основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацевлаштованого,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та маючи непогашену і не зняту у встановленому законом порядку судимість, достовірно знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 № 64/2022 та відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ, введено військовий стан на всій території України, дію якого, згідно з Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 продовжено з 21.11.2022 строком на 90 діб та який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-ІХ, згідно з Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 продовжено з 19.02.2023 строком на 90 діб та який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 №2915-ГХ, а також про те, що відповідно до КК України внесені зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до КК України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ГХ від 03.03.2022, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 з метою таємного викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення в період часу з 16:00 год. 29.01.2023 до 14:00 год. 07.02.2023, шляхом віджиму рами дерев`яного вікна, проник у приміщення житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , який залежить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав вживаний компресор (електродвигун) до холодильника «Донбас-Ш», КШ-180, вартістю згідно висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/114-23/3087-ТВ від 23.02.2023, становить 600 грн. та вживаний компресор (електродвигун) до холодильника «Nord-214-6», вартістю згідно з висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/П4-23/3089-ТВ від 23.02.2023, становить 400 грн., що належать потерпілій ОСОБА_5 , після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив повторно в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в житло, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно наприкінці січня 2023 року викрав з житлового будинку ОСОБА_5 , яка є його сусідкою, два компресори до холодильників, просив суворо не карати, розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 надіслала письмову заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду даного кримінального провадження у її відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України і обмежує судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів що характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.4 ст.185 КК України є правильною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п. 1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання, обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного , обставини що пом`якшують та відсутність обставин що обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, не працевлаштований.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, його посткримінальну поведінку, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає ст..65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та є достатнім для досягнення відповідно до вимог ст..50 КК України, мети покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості й суспільної небезпеки вчиненого злочину та їх наслідки; особу винного, який належної оцінки своєї поведінки не зробив, на шлях виправлення не став, знову вчинив корисливий злочин проти власності, його вік, сімейний стан, негативну характеристику; обставини, які пом`якшують покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 обраний ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 28.02.2023 у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього відповідних обов`язків, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Миколаївського районного суду Львівської області від 20.12.2021 та ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05.05.2022 призначивши остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати понесені за проведення товарознавчої експертизи № СЕ -19/114-23/3087- ТВ у розмірі 1510,24, судової дактилоскопічної експертизи СЕ -19/114-23/3095 у розмірі 1321, 46 гривень на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1