ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1610/23 Справа № 208/4414/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 червня 2023 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 серпня 2023 року включно. Визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 134 200 гривень 00 копійок. У разі внесення застави покладено на підозрюваного процесуальні обов`язки, передбачені п. п. 1,2,3,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування.

Слідчим суддею визнано доведеною наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення нового кримінального правопорушення, та вказано про неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, а також застосований відносно нього альтернативний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в іншому кримінальному провадженні виявився недієвим, оскільки ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся до суду, крім того підозрюваний міцних соціальних зв`язків та утриманців не має.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 червня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілого, здійснення спроб переховування, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказує, що клопотання про застосування запобіжного заходу, вручено захиснику з порушенням норм КПК, не за три години до розгляду, крім того до нього не долучено докази на обґрунтування заявлених ризиків.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, одружений, утримує дитину.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На думку колегії суддів, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою дотримано вказані вимоги закону.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000629, за ч. 4 ст. 185 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування у вказаному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження, які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого злочину.

З наведених обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо останнього в обсязі, достатньому для застосування відносно нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_8 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності з огляду на обгрунтованість підозри у скоєні кримінального правопорушення, а також беручи до уваги, що підозрюваний раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має, у зв`язку з чим, з метою отримання коштів, останній може вдатися до відповідних протиправних дій.

Про вагомість заявлених ризиків свідчить і те, що раніше застосований до ОСОБА_8 , більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні №0000610 за ч. 2 ст. 190 КК України не забезпечив належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки останній за викликами не з`являвся та порушував покладені на нього обов`язки.

Крім того, перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків по справі, оскільки ОСОБА_8 відомі їх анкетні дані, місця проживання та перебування, а свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є знайомими ОСОБА_8 , у зв`язку із чим, з метою надання свідками тих чи інших показань, підозрюваний може здійснювати вплив на останніх.

Доводи захисту щодо неврахування даних про особу підозрюваного є необґрунтованими, оскільки належних доказів наявності у підозрюваного зареєстрованого місця проживання та даних про те, що ОСОБА_8 є батьком дитини та/або перебуває у зареєстрованому шлюбі суду не надано. Крім того, є достатні підстави грунтовно припускати, що наведені захисником обставини не слугували для ОСОБА_8 стримуючим фактором у його протиправній діяльності.

Твердження захисника щодо істотного порушення норм КПК через невручення клопотання про застосування запобіжного заходу за три години до розгляду питання спростовуються матеріалами справи, оскільки клопотання містить відмітку за підписами підозрюваного та захисника ОСОБА_7 про те, що останнім 09 червня 2023 року о 11 год. 46 хв. вручено клопотання та додані до нього матеріали, при цьому заяв та зауважень від них не надійшло (а.с. 6). Згідно із журналом судового засідання, судовий розгляд клопотання розпочався о 14 год. 52 хв., тобто за збігом трьох годин з моменту ознайомлення з ним сторони захисту. Також, колегія суддів звертає увагу на те, що захисник під час судового розгляду в суді першої інстанції не заперечував проти розгляду клопотання та не зазначав про порушення строків ознайомлення з його змістом, недостатність часу для підготовки до його розгляду тощо.

На думку колегії суддів, враховуючи тяжкість, характер скоєного злочину, застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії розгляду.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з висновками слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть буту усунуті в інший спосіб, ніж застосований слідчим суддею.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4