Справа № 524/5878/23
Провадження №1-кс/524/2111/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року, слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчук Полтавської області клопотання старшого слідчого відділенні розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, до затримання працював директором ТОВ «ДК Логістик Сервіс», розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалід 2 групи, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованогота проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, зареєстрованого 21.08.2023 року в ЄРДР за № 0002057 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді у вказаному кримінальному провадженні із клопотанням, погодженим прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначеною сумую застави 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 161040,00 грн. стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначав, що у кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: необережних діях, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження.

В обґрунтування клопотання, слідчий вказав, що 20.08.2023, приблизно о 20:10 годині в районі будинку № 12 по вул. В.Пугачова, що в Автозаводському районі м.Кременчука Полтавської області, в темний час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку, зі сторони проспекту Свободи в напрямку вулиці Київської, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, порушуючи вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України, де вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цей же час, поблизу будинку № 12 по вул. Вадима Пугачова м.Кременчука на проїзну частину, рухаючись по пішохідному переходу, позначеному дорожнім знаком 5.38.1-5.38.2 ПДР «Пішохідний перехід», вийшла пішохід ОСОБА_8 , яка перетинала вул. Вадима Пугачова з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рухаючись у вказаному напрямку , в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, порушуючи вимоги п. 18.1 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

П. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створення перешкода чи небезпека, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , що переходила дорогу по нерегульованому пішохідному переходу, допустив наїзд передньою частиною автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 на праву бокову частину тіла пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: полі травми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому кісток тазу, перелому ребер з правої сторони (стан тяжкий), які утворилися в наслідок дорожньо-транспортної пригоди і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В умовах даної пригоди в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 316» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України як необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження.

21 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Слідчий посилався на те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться зібраними в провадженні доказами.

Слідчий просив застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначеною сумую застави 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 161040,00 грн., зазначивши, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, не можливо зважаючи на наявність ризиків, передбачених ч.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Слідчий з посиланням на наявність вказаних у клопотанні перелічених доказів, які за його висновком доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, вважає, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобами від 5 до 8 років, раніше не судимий, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просить задовольнити, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення та ризиків, зокрема що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні ДТП визнав повністю, вказав, що знаходячись на волі зможе швидше розрахуватися з потерпілою стороною.

Захисник ОСОБА_6 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, вказав, що його підзахисний працює, є волонтером-водієм ГО «Міжнародна організація «Альянс-Доброчинність», має стабільний дохід, хоча і розлучений, проте з колишньою дружиною проживають разом, на утриманні має неповнолітню доньку, є інвалідом 2 групи, має позитивні характеристики, тому просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а в разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшити розмір застави.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного його захисника, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» встановлено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, у п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» визначено, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Наведені факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 286-1 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобами від 5 до 8 років.

У клопотанні та доданих до нього документах слідчим, а також прокурором у судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 поставленого йому у вину кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор у відповідності до ст. 177, 178 КПК України навели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження пояснень та матеріалів, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, враховуючи особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, є інвалідом 2 групи, не перебуває на обліку у медичних та/або лікувальних закладах станом на час вчинення інкримінованого йому у вину кримінального правопорушення та розгляду клопотання, його сімейний стан, зокрема, що є розлученим, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має неповнолітню дитину на утриманні, враховуючи що підозрюваний має зареєстроване та фактичне місце проживання, відсутності інформації за зареєстрованим місцем проживання та скарг за зареєстрованим та фактичним місцями проживання, має непостійне місце роботи, не є учасником АТО (ООС), раніше не судимого, який може переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а звідси, неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту фактичного затримання.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного на даний час унеможливлює його перебування під вартою, до суду не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У п.2 ч.5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини та беручи до уваги матеріальний і сімейний стан ОСОБА_5 , ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також те що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, слідчий суддя визначає заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2023 р. - 2684 грн.), що становить 161040 грн. 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не призвести до погіршення матеріального становища підозрюваного та членів його родини.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193-197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділенні розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у матеріалах кримінального провадження, зареєстрованого 21.08.2023 року в ЄРДР за № 0002057 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Застосувати (обрати) стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів, строк запобіжного заходу рахувати з моменту взяття під варту.

Строк дії ухвали визначити до 19 жовтня 2023 року.

Визначити суму застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 грн. 00 коп.

Застава відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Полтавській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855; банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0015950; в платіжному документі в призначені платежу обов`язково зазначається для застави: назва суду; інформація про постанову (ухвалу) судді чи суду та прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного (дана інформація необхідна для оперативного повернення застави в порядку передбаченому чинним законодавством).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`яснити його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1. прибувати до слідчого, прокурора,суду за першою вимогою; 2. не відлучатися з місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3. повідомляти, слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ліна ОБРЕВКО