Справа № 204/751/23
Провадження № 1-кс/204/348/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управляння Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000061 від 23.01.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управляння Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000061 від 23.01.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.01.2023 близько о 22:20 годині, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець. в/ч НОМЕР_1 ) , керуючи автомобілем марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 , рухаючись по проїжджій частині автодороги сполученням «Покровськ-Мирноград» з боку м. Покровськ, проїжджаючи ділянку «7км+500м», не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, здійснив виїзд за межі проїжджої частини вправо, де стався наїзд на дерево. Внаслідок вказаної події водій (військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, забій м`який тканин грудної клітини, лівого колінного суглобу, закритий перелом дістамоепіметафізу правої гомілкової кістки, а пасажир ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм помер у військовому госпіталі м. Покровська. За вказаним фактом 23.01.2023 року розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме за фактом порушеня правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. В ході проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 ОСОБА_6 та яким у момент ДТП керував ОСОБА_4 23.01.2023 автомобіль марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 в ході огляду було оглянуто та вилучено, після чого постановою визнано місце зберігання та передано під зберігальну розписку відповідальній особі в/ч НОМЕР_1 . В ході огляду на автомобілі були зафіксовані пошкодження аварійного характеру передньої частини кузову та лобового скла. Виходячи з того, що автомобіль марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 містить на собі сліди дорожньо-транспортної події, необхідно дослідити його та встановити ряд питань, а саме питання технічного стану автомобілю, транспортно-трасологічної експертизи, тому арешт зазначеного автомобіля, для кримінального провадження буде мати доказове значення. Без проведення вищезазначених експертиз із зазначеним транспортним засобом неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної події. Крім того, арешт транспортного засобу автомобіля марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 забезпечить збереження на ньому слідів кримінального правопорушення. Відчуження автомобіля марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 створить загрози його приховування або ремонту, що неодмінно призведе до знищення слідів кримінального правопорушення. Таким чином є підстави вважати, що майно у вигляді автомобіля марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 відповідає критеріям частини другої статті 167 КПК України, так як воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди. Враховуючи вищевикладене, арешт зазначеного автомобіля марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 для кримінального провадження буде мати доказове значення. 23.01.2023 вказаний автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000061. Згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи з викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Від слідчого надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 від 23.01.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000061, наступне майно, а саме: автомобіль марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 .

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управляння Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000061 від 23.01.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «AUDI-A4» р/н НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_6 та яким фактично володіє ОСОБА_4 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1