УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 420 231 000 000 002 15 від 14.04.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.307, ч.1,3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 420 231 000 000 002 15 від 14.04.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.307, ч.1,3 ст. 368 КК України про арешт майна, що було вилучене 10.05.2023 під час затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000215 від 14.04.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 10.05.2023 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208, п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.307, ч.1,3 ст.368 КК України

Під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Samsung Galaxy А51 IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 .

Того ж дня, 10.05.2023 вказані вище вилученні речі постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий просив накласти арешт на мобільний телефон, що був вилучений 10.05.2023 під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

В судовому засіданні слідчий доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на мобільний телефон, наголошуючи на тому, що вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон не має жодного доказового значення у даному кримінальному провадженні та підлягає поверненню власнику.

Власник майна підтримав позицію свого представника.

Заслухавши слідчого, володільця майна та його представника, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000215 від 14.04.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 10.05.2023 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208, п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.307, ч.1,3 ст.368 КК України

Під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Samsung Galaxy А51 IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 , який постановою слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон, що був вилучений під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки речі, що були вилучені під час затримання особи підпадають під ознаки ст. 98 КПК України тобто мають ознаки речового доказу, і вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження та є достатні підстави вважати, що вказані речі можуть бути прихованим, пошкодженим, зіпсованим, знищеним чи відчуженими.

Твердження адвоката з приводу відсутності підстав для накладення арешту, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали клопотання містять дані, які вказують на ознаки вчинення особою кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.307, ч.1,3 ст. 368 КК України.

Аналізуючи наведене, вважаю, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Samsung Galaxy А51 IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 , що був вилучений 10.05.2023 під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: