Дата документу 18.09.2023
Справа № 337/3528/19
Провадження № 1-кп/334/263/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконфенції)

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, не одруженого не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.08.1985 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 118, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 206 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі;

25.12.1985 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 121 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі. 12.12.1986 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 2 роки 6 місяців 18 днів;

18.02.1988 року Василівським районним судом Запорізької обл. за ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 206 КК України (в ред. 1960 року) до 10 років позбавлення волі. 23.10.1995 звільнений по відбуттю строку покарання;

22.09.1997 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 206 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 19.03.1999 звільнений по відбуттю строку покарання;

25.06.1999 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 206 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 20.03.2002 звільнений по відбуттю строку покарання;

03.06.2003 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України до 9 років позбавлення волі. 03.11.2010 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 6 місяців 28 днів;

26.09.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 24.11.2014 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 10 місяців 18 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019, приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на зґвалтування, діючи умисно, повторно, будучи особою яка раніше вчинила злочин передбачений ч. 3 ст. 153 КК України з метою задоволення своєї статевої пристрасті із особою, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_2 , наздогнав у під`їзді № 4 вказаного будинку малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вхопив вищевказану за руку та, користуючись перевагою у фізичній силі над останньою, розпочав тягнути її сходами на верхні поверхи.

Одночасно із цим, з метою пригнічення опору потерпілої, пов`язаного із небажанням вступати у статевий акт, ОСОБА_6 розпочав висловлювати погрози застосування фізичного насилля у її бік.

Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на зґвалтування особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, ОСОБА_6 , перебуваючи на сходовому майданчику п`ятого поверху, залякуючи потерпілу ОСОБА_9 застосуванням фізичної розправи, користуючись замкненим простором під`їзду, що в свою чергу позбавляло останню можливості втекти, змусив її роздягтись, після чого декілька разів ввів свій статевий орган у ротову порожнину малолітньої потерпілої проти її волі.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_6 , пригнічуючи волю малолітньої ОСОБА_9 до опору, користуючись її безпорадним станом, наказав останній нахилитись до перил сходів, після чого перебуваючи позаду неї, без її добровільної згоди розпочав вводити свій статевий орган у анальний отвір ОСОБА_9 .

Допитаний у якості обвинуваченого ОСОБА_6 , на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати будь які покази.

При цьому, в якості доказів на підтвердження встановлених судом обставин,колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Так, допитана в присутності законного представника та психолога у якості потерпілої ОСОБА_9 показала, що 21.06.2019 приблизно об 11 годині дня вона йшла по вул. Василя Сергієнка (стара назва вулиці Задніпровська) до батька, який проживає в будинку АДРЕСА_3 під`їзду вона не пам`ятає, батько живе в 51 квартирі на другому поверсі. На відстані 6-7 метрів за нею йшов чоловік підозрілого вигляду. Поки вони були на вулиці, чоловік просто йшов за нею, нічого не говорив. Коли потерпіла підійшла до будинку, де живе її батько, вона зайшла в під`їзд, двері були відчинені, чоловік зайшов за нею. В під`їзді більш нікого не було. В цей день вона була одягнута в плаття з візерунком синього, рожевого, сірого та оранжевого кольорів, балетки та шорти, колір яких точно не пам`ятає. Чоловік був одягнений у штани бордового кольору та футболку зеленого кольору з якимось написом (який точно не пам`ятає) та був з великою сумкою. Коли потерпіла зайшла у під`їзд, вона почала підніматись на другий поверх, чоловік пішов за нею. На другому поверсі, коли вона хотіла подзвонити в двері квартири, де живе її батько, чоловік сказав їй, щоб вона не дзвонила, або він вдарить її електрошокером, дістав телефон (в чорному потертому чохлі) та наказав роздягатись і почав знімати її статеві органи. Вона знімала одяг однією рукою, за іншу її тримав цей чоловік. В цей момент вона була налякана. Знімав він її на відео менше хвилини. Потім чоловік за руку потягнув її на п`ятий поверх та змусив до задоволення його орально, вона це зробила, тому що чоловік погрожував їй електрошокером. При цьому він тримав її за руку. Потім чоловік дістав мобільний телефон, почав знімати та намагався ввести статевий орган у анальний отвір. В якійсь момент він відволікся, а потерпіла зробила крок вліво та змогла вирватись і втекти сходами. Коли вони піднімались на п`ятий поверх, вона один раз покликала про допомогу, однак двері ніхто не відчинив, більше змоги кликати на допомогу вона не мала. Від чоловіка було чутно запах алкоголю. Зазначила, що чоловік перебуває в залі судового засідання та вказала на обвинуваченого ОСОБА_6 . Коли потерпіла вибігла з під`їзду, то зустріла сусіда з третього поверху, до якого звернулась по допомогу. В цей час чоловік, який вчинив відносно неї злочин, спускався сходами, та сказав їй, щоб вона забрала свої речі і що він її більше чіпати не буде. З сусідом вони піднялись до нього додому, де потерпіла попросила зателефонувати матері та розповісти, що сталось. Потім вони пішли до квартири її батька, де була батькова дружина і вже з нею попрямували до поліції. По дорозі на вул. Ентузіастів потерпіла побачила ОСОБА_6 , її мама зателефонувала вітчиму та вони поїхали до поліції, де склали заяву про вчинений злочин та повідомили, де бачили ОСОБА_6 , щоб поліція могла його затримати.

ОСОБА_9 просила суд призначити найсуворіше покарання для обвинуваченого, позов, заявлений в її інтересах просила задовольнити.

Також в судовому засіданні досліджувались інші докази сторони обвинувачення: допитані свідки, досліджені письмові та речові докази.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що 21.06.2019 знаходилася вдома. Близько 11.00 години до неї постукала сусідка з 53 квартири, яка стояла разом з ОСОБА_11 . Дівчинка трусилася та була перелякана, розповіла що йшла до батька, щоб відремонтувати телефон, а коли вона підійшла до дверей квартири батька на другому поверсі, щоб подзвонити в двері, її за шию схопив чоловік, який сказав їй щоб вона мовчала та робила те, що він скаже і потягнув на 5 поверх. Там вже почав погрожувати їй та сказав знімати шорти та спідню білизну, він її нахилив та спробував ввести свій статевий орган в її анальний отвір, також змусив задовольняти його орально. Після того, як ОСОБА_11 розповіла, що сталося, вони зателефонували матері ОСОБА_11 та домовились, що прийдуть до них додому, де їх чекатиме вітчим ОСОБА_11 , щоб поїхати до відділу поліції з потерпілою. По дорозі вони з потерпілою побачили чоловіка, потерпіла його впізнала, сказала, що ніколи не забуде цю зелену футболку, в яку був одягнутий чоловік в момент вчинення злочину. На запитання, чи впевнена сказала, що так, це він. Вітчим чекав їх біля під`їзду в машині, також підійшла бабуся ОСОБА_11 ОСОБА_12 . Вони повідомили, що сталося, та сказали, що по дорозі бачили чоловіка, який це зробив з ОСОБА_11 , тому вирішили їхати в той бік, де побачили того чоловіка. Свідок з бабусею потерпілої вийшли з машини та пішли за ним, а вітчим з ОСОБА_11 поїхали в поліцію. Коли вони йшли за чоловіком, він по дорозі зайшов в під`їзд будинку по АДРЕСА_2 (номер точно не пам`ятає), точніше йому відкрила двері якась дівчина, яка стояла біля під`їзду. Вони з ОСОБА_12 були на вулиці, щоб побачити якщо він вийде, щоб повідомити поліції. В під`їзді будинку він побув приблизно дві хвилини та вийшов, розмовляв з кимось по телефону. Чоловік приблизно сорок років, світле волосся, світлі очі. Пам`ятає, що був одягнутий в зелену футболку, червоні штани і чорні капці. В судовому засіданні свідок вказала на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, на яку вказала потерпіла.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_13 показав, що у 2019 році на початку літа ОСОБА_11 збиралася йти до батька. До батька вона пішла ближче до обіду. Через деякий час свідкові зателефонувала дружина і сказала що ОСОБА_11 зґвалтували в під`їзді, де живе її батько, та повідомила, що ОСОБА_11 приведе дружина батька ОСОБА_11 . Він вийшов у двір та чекав їх там. Коли вони підійшли, розказали, що ОСОБА_11 зґвалтував чоловік, орально, у що він був одягнутий і що вони його бачили, коли йшли до їх дому. Це свідкові розповіла ОСОБА_11 у дворі. Потім підійшла його теща, вони сіли в його авто та попрямували в бік пожежної частини, там, де магазин «Сільпо». Вони поїхали, щоб знайти підозрюваного. Біля пожежної частини вони його побачили. На нього вказала ОСОБА_11 . Він висадив ОСОБА_10 і тещу. А сам з ОСОБА_11 поїхав в райвідділ поліції. Коли вони приїхали в райвідділ, все повідомили поліцейським. Поліцейські сіли на службове авто та поїхали за ним. По дорозі свідок зателефонував тещі та вона повідомила, де знаходиться підозрюваний. Заїхавши в подвір`я, свідок побачив чоловіка, проїхав подалі, а поліцейські зупинились навпроти нього. Свідок повідомив поліції, що це той чоловік, на якого вказала потерпіла. Чоловік, побачивши поліцію дістав телефон, на що свідок повідомив поліції, щоб забрали телефон, вказавши, що там можуть бути відеодокази. Те, що чоловік знімав відео на телефон, йому повідомила ОСОБА_11 . Поліція забрала у чоловіка телефон, скрутили руки, наділи кайданки та посадили в машину. В судовому засіданні свідок вказав на обвинуваченого ОСОБА_6 , як на особу, на яку вказала потерпіла, та якого затримувала поліція.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 показав, що це відбулося давно, було тепло на вулиці. Він йшов до під`їзду з магазину. Під`їзд знаходиться на вулиці Василя ОСОБА_15 . При відкритті дверей чув шум, крик та плач, піднімаючись по сходах, побачив чоловіка з маленькою дівчинкою. В чому був конфлікт, він не зрозумів. Дівчинка його схопила за руку, вона була заплакана. Чоловік швидко спустився та втік. Він був у зеленій футболці і червоних штанах. Крістіна йому сказала «врятуйте мене, проведіть мене, він на мене напав». Обличчя чоловіка свідок запам`ятав, вирішив привести дівчинку до нього додому, щоб вона все розповіла його дружині. Коли вони прийшли додому, дівчинка розповіла все дружині, що саме свідок не прислухався, але в поліції впізнав обвинуваченого, вказавши на нього.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 показала, що в липні 2019 року її донька повідомила, що сталася пригода з онукою. Донька повідомила по телефону, що ОСОБА_11 зґвалтували. Дзвінок був до обіду. Свідок через 15 хвилин підійшла до будинку, де живе донька з сім`єю, вдома був зять з дитиною. Додому свідок не заходила, вони відразу підійшла до авто, де вже була онука, а зять був за кермом та поїхали в сторону пожежної частини. Коли їхали, побачили чоловіка, якого впізнала онука, вказавши, що це він, в червоних штанах і зеленій футболці. Крістіна була одягнена в сарафан, якого кольору не пам`ятає. Вона тільки запам`ятала речі, в яких був одягнений підозрюваний.

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 показала, що це сталося влітку 2019 року, вона очікувала чоловіка з магазину. Продзвенів дзвінок у двері, відкривши побачила дівчинку десь 12 років і її чоловіка. Чоловік сказав, щоб зробила щось з дівчинкою, вона дуже сильно плакала та заїкалася. Свідок дала дівчинці попити та запропонувала подзвонити мамі, що вона і зробила. Дівчинка розповіла, що коли вона зайшла в під`їзд її схопив чоловік, потягнув за волосся на 5 поверх, змусив дівчинку відкрити рот та ввів свій статевий орган, потім ввів статевий орган в анальний отвір, також чоловік фотографував дівчинку на телефон. Не пам`ятає в чому була одягнена дівчинка. Дівчинка розповіла, що чоловік сильно тримав її за волосся та не дозволяв кричати. Дівчинка сказала, що чоловік викрав у неї телефон та окуляри. Також, вона постійно повторювала, що він «то в рот, то в попу» при цьому сильно плачучи.

В порядку ч. 11 ст. 615 КПК України за клопотанням прокурора у судовому засіданні судом відтворено технічний запис допиту свідка ОСОБА_17 , оскільки судом встановлено, що свідок ОСОБА_17 не може з`явитись до суду у зв`язку з введенням воєнного стану, при цьому суд враховує, що свідка було допитано в ході розгляду кримінального провадження колегією суддів Ленінського районного суду міста Запоріжжя, при цьому було встановлено особу свідка, приведено її до присяги, попереджено про кримінальну відповідальність та сторони провадження мали можливість проведення прямого та перехресного допиту, а у зв`язку з введенням воєнного стану в державі безпосередній допит свідка ОСОБА_17 неможливий.

З відтвореного відео допиту свідка ОСОБА_17 встановлено, що свідок пояснювала, що ОСОБА_6 працював на ТОВ «Джи Еф Си» помічником кухаря з січня 2018 року. 26.06.2019 був звільнений за власним бажанням, згідно його заяви від 12.06.2019 року, з відпрацьовуванням два тижні. При цьому, ОСОБА_6 з 21.06.2019 по 26.06.2019 року на роботі був відсутній, про що складені відповідні акти про відсутність ОСОБА_6 на робочому місці.

Відповідно протоколу огляду місця події від 21.06.2019 (а.с. 183-197, т. 2), а саме приміщення під`їзду №4 буд. АДРЕСА_2 було вилучено: картонну коробку з надписом «Неовітам» з пігулками; моб. телефон Samsung (потерпілої) з sim-картою; сонцезахисні полімерні окуляри чорного кольору; MP-3 плеєр з білими навушниками, що підтверджує покази ОСОБА_9 , про те, що вона мала ці речі при собі, коли заходила до під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 .

З протоколу огляду речей від 21.06.2019 (а.с. 211-215, т. 2), встановлено, що проведено огляд речей, які були добровільно надані батьком потерпілої ОСОБА_9 , в яких була одягнута потерпіла ОСОБА_9 в день вчиненні відносно неї кримінального правопорушення. Відомості з даного протоколу підтверджують покази потерпілої, що 21.06.2019 вона була одягнута в сарафан з візерунками синього, рожевого, сірого, оранжевого кольору, шорти, спідню білизну.

Відповідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.06.2019 (а.с. 216-219, т. 2), проведеного за участі потерпілої ОСОБА_9 , яка в ході проведення впізнання вказала, що впізнає чоловіка, який 21.06.2019 зґвалтував її у будинку АДРЕСА_2 та вказала на ОСОБА_6 . Згідно пояснень потерпілої, вона впізнала ОСОБА_6 за рисами обличчя.

Згідно з протоколами пред`явлення особи для впізнання від 21.06.2019 зі свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 (а.с. 220-236, т. 2), відповідно до яких свідки впізнали ОСОБА_6 як особу, який вчинив сексуальне насильство відносно ОСОБА_18 , на яку вказала потерпіла.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 01.08.2019 (а.с. 243-253, т. 2), а саме телефону Samsung (IMEI # НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 ) в корпусі чорного кольору, який було вилучено 21.06.2019 в ході особистого обшуку ОСОБА_6 (а.с. 4, т. 3), встановлено, що при відкритті папки «camera» встановлено наявність відеофайлу №1 під назвою «20190621_110827.mp4», який створений за допомогою мобільного телефону обвинуваченого, містить зображення оголених жіночих статевих органів, частину жіночого одягу у вигляді сарафану, який відповідає вигляду сарафану потерпілої, в який вона була одягнута в день вчиненні відносно неї кримінального правопорушення та який оглянуто в ході слідчої дії - огляду речей від 21.06.2019, зафіксованої в протоколі огляду від 21.06.2019. Також на відеозаписі видно сходинковий марш, де на сходинці лежать навушники білого кольору, білий предмет прямокутної форми, схожий на сумку. Також встановлено, що при перегляді наступного відео файлу під назвою «20190621_10249.mp4» встановлено, що відео знімається на вулиці, на відео видно обличчя ОСОБА_6 , який під час ходьби знімає жінку, яка йде поруч. Також в ході огляду відео файлів вказаного телефону виявлено файли порнографічного характеру з демонстрацією статевих органів та статевих зв`язків.

Крім того, під час огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_6 під час затримання, безпосередньо у судовому засіданні оглянуті відеофайли, які виготовлені 21.06.2019, на яких видно одяг потерпілої ОСОБА_9 та статеві органи дівчини.

Також вказані обставини відображаються на фотографіях з телефону, вилученого у ОСОБА_6 під час затримання, та підтверджують факт того, що свої дії він знімав на свій телефон.

Згідно протоколу огляду від 01.08.2019 (а.с. 1-3, т. 3), проведеного за участю спеціаліста судового експерта сектору комп`ютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень Запорізького НДЕКЦ МВС України, предметом якого був мобільний телефон Samsung в корпусі чорного кольору IMEI # НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 , встановлено, що файл « НОМЕР_3 .mp4» який містить зображення оголених статевих органів жінки (дівчини), вірогідно створений за допомогою мобільного телефону, що оглядався.

При цьому, з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.06.2019 (а.с. 4-5, т. 3) вбачається, що при вилученні у ОСОБА_6 під час обшуку затриманого мобільного телефону марки Samsung (IMEI #1 НОМЕР_4 , ІMEI НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 пояснював, що він купив вказаний телефон приблизно три роки тому в магазині Ельдорадо.

З урахуванням вказаних обставин колегія суддів вважає беззаперечно доведеним факт належного мобільного телефону Samsung в корпусі чорного кольору IMEI # НОМЕР_1 , ІMEI НОМЕР_2 саме ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта №521 (а.с. 14-16, т. 3) за результатами проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя, встановлено, що «згідно даних медичної карти амбулаторного хворого з КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР при огляді лікарем-гінекологом 21.06.2019 у ОСОБА_9 виявлено «невелике садно (3 мм) в області задньої спайки промежини. Вульва не пошкоджена». Утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , за обставин зазначених нею самою зі слів не виключається». При цьому, відповідаючи на питання «чи досягла під експертна ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , статевої зрілості, відповідь експерта: «В даному випадку ОСОБА_9 виповнилось 12 років, тому дівчинка завідомо вважається такою, що не досягла статевої зрілості».

Відповідно висновку судово-психіатричного експерта №308 (а.с. 19-26, т. 3), за результатами проведеної відносно ОСОБА_9 експертизи на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя, ОСОБА_9 розладів психічної діяльності не виявляла та не виявляє. У момент здійснення відносно неї кримінального правопорушення в тимчасово хворобливому стані не перебувала. ОСОБА_9 з урахуванням емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку, за віком, могла формально сприймати обставини (обставини, час, місце дії), які мають значення для справи, та давати по ним відповідні показання; ОСОБА_9 за віком могла формально розуміти характер і значення вчинених з нею дій, і, за віком, не могла чинити опір. Не виявляє схильності до патологічної брехні, фантазування.

Згідно висновку експерта №455 (судово-медична експертиза мазків відбитків та марлевого тампону зі змивом із статевого органу ОСОБА_19 ) (а.с. 33-36, т. 3), при судово-цитологічному дослідженні мазків-відбитків та марлевого тампону зі змивом із статевого органу ОСОБА_6 , 1967 р.н., знайдена слина без домішків крові, висловитись про статеву належність якої не представилось можливим через відсутність в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для дослідження. При встановленні групової належності знайденої слини виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає її походження від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н незалежно від категорії видільництва, в тому числі від потерпілої ОСОБА_9 . Домішка слини підозрюваного ОСОБА_6 не виключається.

Згідно висновку експерта №1458 від 10.07.2019 року (а.с. 27, т. 3), рідка кров ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Згідно висновку експерта №1459 від 10.07.2019 року (а.с. 28, т. 3), рідка кров ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Відповідно до висновків експерта №1462/439 від 16.07.2019 року (а.с. 47-50, т. 3), особистих речей потерпілої ОСОБА_9 , на шортах якої була виявлена кров людини з домішкою слини. Походження крові та слини від обвинуваченого ОСОБА_6 можливо лише в якості домішки.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 03.07.2019 (а.с. 88-95, т. 3) за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , остання повідомляє обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та показам потерпілої в судовому засіданні.

З дослідженого судом висновку судової психіатричної експертизи № 358 від 12.08.2019 року (а.с. 66-74, т. 3) відносно обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_6 , 1967 р.н., ознак психічного розладу не виявляв та у теперішній час не виявляє. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв; має наступні індивідуально-психологічні особливості, які мають найбільше значення для даного кримінального провадження: збереженість інтелектуально-мнестичних функцій, ригідність, ворожість, активність життєвої позиції, холеричний тип темпераменту, виражену емоційну нестабільність, сценічність настанов, достовірність відповідей низька. Індивідуально-психологічні особливості особи ОСОБА_6 (підвищена агресивність, жорстокість) знайшли просте відображення в його поведінці у момент здійснення кримінального правопорушення. Дії ОСОБА_6 не були викликані станом сильного душевного хвилювання(фізіологічним афектом або іншим емоційним станом: стресом, фрустрацією, образою, ревнощами тощо). ОСОБА_6 з урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в ситуації, що досліджується. ОСОБА_6 не знаходився в момент скоєного правопорушення в стані фізіологічного афекту, або в будь-якому іншому стані емоційного напруження, яке могло б вплинути на його поведінку в момент скоєння правопорушення, отже він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом на момент проведення експертного дослідження також міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Також з експертного дослідження встановлено, що акцентуйованими рисами характеру ОСОБА_6 є демонстративність поведінки, дратівливість, брехливість.

Оцінюючи вищенаведені докази, суд доходить висновку про їх достовірність, приймаючи до уваги, що вони є логічними і послідовними, доповнюють одне одного, узгоджуються між собою та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких досліджена в судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, зокрема про те, що органами досудового розслідування та прокурором були спотворені матеріали кримінального провадження, не проведені усі слідчі дії, оскільки ці пояснення спростовуються сукупністю інших доказів досліджених в судовому засіданні. Щодо повідомлень про відсутність відеозапису до протоколу впізнання за участі свідка ОСОБА_14 при розгляді кримінального провадження у складі попередньої колегії суддів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, одними із основних засад кримінального судочинства, визначених ст. 7 КПК України є у тому числі змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; розумність строків; диспозитивність; забезпечення права на захист, які полягають, зокрема, у тому, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Так, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У свою чергу суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. При цьому, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, нормами чинного законодавства стороні захисту та стороні обвинувачення надано право на власний розсуд у змагальному процесі довести свою позицію перед судом шляхом подання на безпосереднє дослідження відповідних доказів.

При цьому, судом в судовому засіданні безпосередньо допитано свідка ОСОБА_14 , який підтвердив свою участь в такій слідчій дії, як пред`явлення особи для впізнання, а також судом безпосередньо досліджено відеозапис вказаної слідчої дії, який міститься на наявному в матеріалах справи носії інформації micro-SD карті пам`яті, разом з записами слідчих дій з пред`явлення особи для впізнання, проведених з іншими свідками у кримінальному провадженні. При цьому, дослідження чи не дослідження будь-яких доказів колегією суддів, яка здійснювала попередній розгляд кримінального провадження, за результатами якого вирок було скасовано судом апеляційної інстанції, не має наперед встановленого значення для порядку та обсягу дослідження доказів при новому судовому розгляді кримінального провадження.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувальним актом обвинуваченому фактично повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, суд розцінює як довільне трактування стороною захисту логіко-семантичного змісту обвинувального акту, зокрема відображення в тексті обвинувального акту відомостей про пред`явлення особі про підозру (21.06.2019), та про зміну раніше пред`явленої підозри (14.08.2019).

Також колегія суддів критично відноситься до доводів сторони захисту, що потерпіла в період впізнання говорить, що насильницькі дії відносно неї було скоєно на АДРЕСА_4 . Таке її обмовлення розцінюється лише тим фактом, що впізнання було через декілька годин після події злочину та малолітня дитина помилково вказала не ту вулицю.

Той факт, що потерпіла обмовилась, підтверджується зокрема протоколом проведення слідчого експерименту від 03.07.2019 року (а.с. 88, т. 3), де потерпіла чітко назвала адресу скоєння злочину: АДРЕСА_2 та під`їзд будинку АДРЕСА_5 , в якому відносно неї були скоєні насильницькі дії з боку ОСОБА_6 . Також в судовому засіданні при безпосередньому допиті потерпілої судом, вона пояснила, що обмовилась в назві вулиці, оскільки затримали обвинуваченого на АДРЕСА_4 .

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_6 передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Таким чином, за наслідками цього судового розгляду, колегія суддів зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоєння стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України з наданням останнім рівних прав на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених тим же Кодексом, безпосередньо дослідивши усі докази та інші матеріали, у порядку ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, й заслухавши доводи сторін з боку обвинувачення та захисту, тим самим провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, колегія суддів приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі, підтверджується сукупністю досліджених доказів, які визнані належними та допустимими.

При оцінці доказів колегія суддів застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», згідно якого доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Проаналізувавши всі досліджені докази у їх сукупності, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме: вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, повторно, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 153 КК України.

Судом уточнені викладені в обвинуваченні обставини, за яких ОСОБА_6 висловлював погрози в бік потерпілої. А саме, стороною обвинувачення зазначено, що з метою пригнічення опору потерпілої, пов`язаного із небажанням вступати у статевий акт, ОСОБА_6 розпочав висловлювати погрози застосування фізичного насилля та вбивства у її бік. Проте, судом встановлено, що обвинувачений висловлював в бік потерпілої лише погрози застосування фізичного насильства, а саме погрожував застосуванням електрошокера, що підтверджується показаннями самої потерпілої, яка в ході безпосереднього допиту в судовому засіданні не вказувала, що обвинувачений погрожував її вбити, а зазначала, що він погрожував застосувати електрошокер.

Дане уточнення, на думку суду, відповідає вимогам абзацу першого пункту 2 частини третьої статті 374 КПК України, а саме, - у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому таке уточнення формулювання обвинувачення не є зміною висунутого обвинувачення, яким обмежений суд відповідно до частин першої та третьої статті 337 КПК України чи виходом за його межі, оскільки під час змін формулювання не відбулось зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, та не встановлено нових фактичних обставин кримінального правопорушення, зміни яких властиві лише стороні обвинувачення - прокурору.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а саме: ОСОБА_6 є особою, яка раніше неодноразово судима за вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканності, в тому числі і щодо неповнолітніх, неодружений, на утриманні осіб не має, є осудною особою, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлені.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При цьому, органом досудового розслідування в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого визначено вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Як на підставу такого висновку сторона обвинувачення посилається на Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.06.2019, складеного відносно ОСОБА_6 (а.с. 78, т. 3).

Разом з тим, з наданого суду висновку вбачається, що при проведенні медичного огляду ОСОБА_6 лікарем ЗОНД КЕС встановлено факт вживання ОСОБА_6 алкоголю, проте ознак сп`яніння не виявлено.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що під час судового розгляду перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення ним інкримінованого злочину, належними доказами не підтверджено.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті особливої частини КК України, так як таке покарання буде належною карою за вчинене кримінальне правопорушення, достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Запобіжний захід обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

16 січня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, та посилення відповідальності за злочини, вчинені проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи».

Даним законом створено реєстр, до якого на підставі обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, вноситься інформація про особу, яка вчинила відповідний злочин.

Частиною 4 ст.374 КПК України передбачено, що у резолютивній частині обвинувального вироку зазначається рішення про включення інформації про обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

На виконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України колегія суддів вважає за необхідне в резолютивній частині вироку зазначити рішення про включення інформації про засудження ОСОБА_6 за скоєння злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що включення даних про обвинуваченого ОСОБА_6 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи не є погіршенням його становища, оскільки є прямими приписом закону (п.2 ч.4 ст.374 КПК України), що не є кримінальним покаранням і стосується процедурно-статистичного оформлення наслідків вчиненого правопорушення.

Вирішуючи пред`явлений цивільний позов до ОСОБА_6 (а.с. 67-69, т. 1), в якому законний представник потерпілої просила стягнути з ОСОБА_6 на свою користь 10 000 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди, а також моральної шкоди в сумі 100 000 гривень, колегія суддів виходить з наступного. Пред`явлення цивільного позову обумовлено посиланням на спричинення ОСОБА_20 , як матері потерпілої, а насамперед самій потерпілій невиправних душевних страждань, пережитими потерпілою у зв`язку з вчиненням таких діянь відносно неї. За весь час, позивачкою пройдено безліч медичних обстежень, лікування у психолога, проходження реабілітацій. Законний представник потерпілої вважає, що негативні спогади можуть вплинути на особисте життя дитини у подальшому, тому курси з реабалатації необхідно продовжувати, а на це необхідні кошти.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 просила позов, поданий в інтересах потерпілої задовольнити.

Захисник обвинуваченого проти позову заперечував, обґрунтовуючи свою позицію тим, що цивільний позов взагалі не обґрунтований та безпідставний. Він не підтверджений жодним документом, а звідси не може бути задоволений.

При вирішенні цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У ч. 1 ст. 129 КПК України зазначено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відтак, враховуючи, що розмір майнової шкоди не визначений, не підтверджений її реальною вартістю, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Щодо відшкодування моральної шкоди:

Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 1167 та 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оцінюючи у сукупності обставини кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що в результаті протиправних дій ОСОБА_6 , малолітня ОСОБА_9 безумовно зазнали фізичних та моральних страждань.

Зважаючи на викладене, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_20 в частині відшкодування моральної шкоди повністю, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_20 моральну шкоду у розмірі 100 тисяч гривень. На погляд колегії суду, дане відповідає обсягу та тривалості страждань та є справедливою компенсацією.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 21.06.2019 року - дня його затримання.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838 - VIII, зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили без змін, залишити тримання під вартою.

Внести інформацію про ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.4 ст.152 КК України до єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_20 моральну шкоду в розмірі 100 000 тисяч.

В інший частині позову відмовити.

Речові докази: джинсові шорти синього кольору, сарафан з візерунками коричньового кольору на синьому фоні, труси коричневого кольору з написом 2013, МР-3 плеєр з білими навушниками, картонну коробку з написом «Неовітам» з пігулками у блістерах «Неовітам» та «Нейромізин», мобільний телефон «Samsung» із сім карткою, аркуш із написом, полімерний пакет, солнцезахисні полімерні окуляри чорного кольору, які належать потерпілій ОСОБА_9 передати законому представнику потерпілої ОСОБА_20 ; марлевий тампон зі змивом з дерев`яної поверхні перил, марлевий тампон зі змивом з дер`евяної поверхні сходів на площадці другого поверху з нижньої поверхні, марлевий тампон зі змивом в середині, змив РБК на марлевий тампон зі стійни біля кв. АДРЕСА_6 , змив зі стіни біля кв. № 60, змив з поверхні сходів між п`ятим та шостим поверхом зберігати у матеріалах справи; пальто шкіряне коричневого кольору; пальто чорного кольору, два пальто чорного кольору, пальто сірого кольору, предмет схожий на ніж, папка коричневого кольору, 2 «Micro SD Adapter», сім картка «Лайфселл», флешка «Blutooth», паспорт громадянина України НОМЕР_5 , ІНН НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 , три упаковки з дискам, папка для дисків, 8 блокнотів з записами, аркуші паперу з записами, упаковки сім карток, 6 нарукавників, футболку зеленого кольору, штани червоного кольору, труси, мобільний телефон «Samsung» imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 в чохлі чорного кольору по типу книжки, електронний пропуск, банківська картка «банку інвестицій і заощаджень» № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_21 , пін-код від зазначеної карти, тканинна сумка із написом «Sport» із вставкою сірого, червоного та жовтого кольорів, в якій знаходився полімерний пакет з насінням, інструмент для зістрігання нігтів, дві цукерки, пігулки «Фанігам», «Спазмалгон», «Ісла», «Но-шпа», «Атоксіл гель», чорний мішочок із грошовими коштам - металевими монетами в загальній кількості 10 гривень 20 копійок повернути власнику - ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3