печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1226/22-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у межах кримінальних провадженнях №0000534, 0000356 (наразі - 0005977), -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у межах кримінальних провадженнях №0000534, 0000356 (наразі - 0005977), яке було вилучено під час проведення обшуків 12.11.2018 та 11.12.2019 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги зазначає, що вилучене майно не є речовими доказами в кримінальному провадженні та немає жодного відношення до його здійснення, арешт на них не накладався у встановленому законом порядку. Обшук було проведено із рядом порушень, кримінальне провадження закрите, у зв`язку з чим він є незаконним, а своєю бездіяльністю щодо неповернення тимчасово вилученого майна, слідчий порушує права володільця на його використання та володіння.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Слідчий, прокурор не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином. На адресу суду надійшов лист прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якому останній просив відмовити у задоволенні скарги та розгляд проводити у його відсутність.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою дійшов наступних висновків.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національною поліцією України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000534, яке було зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27 ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Під час розслідування кримінального провадження № 0000534 проведено ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на документування та зібрання об`єктивних даних щодо вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, 12.11.2018, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме, квартири розташованої в АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені документи і речі які мають значення для проведення досудового розслідування.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 від 16.10.2020 кримінальне провадження № 0000534 від 13.09.2018 закрито.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000356 від 08.04.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 т. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження, стали відомості та матеріали, які були отримані в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000534 від 13.09.2018.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.10.2020 у справі №757/45183/20-к задоволено клопотання та надано дозвіл слідчим на тимчасовий доступ до речей і документів, який полягає у наданні посадовими особами Головного слідчого управління Національної поліції України, у володінні яких знаходяться матеріали кримінального провадження №0000534, можливість ознайомитися та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У подальшому, постановою органу досудового розслідування від 20.10.2020 речі та документи визнані речовими доказами, у зв`язку з чим, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2020 у справі №757/45736/20-к задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке зазначено у клопотанні.

Рішенням прокурора матеріали досудового розслідування у провадженні №0000356 приєднано до матеріалів кримінального провадження №0005977 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. ч. 1, 3ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За викладених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що на тимчасово вилучене майно накладено арешт, а відтак воно відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України не має статусу тимчасово вилученого майна та як наслідок не може бути застосована правова процедура щодо повернення майна, яка передбачена статтею 169 КПК України.

Крім того, представник володільця вилученого майна не надав слідчому судді доказів, що вказані речі та документи не мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та не зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а також жодних ідентифікуючи ознак предметів, речей та документів, що були вилучені, ним не зазначено.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, отже слідчий суддя приходить висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 169, 167, 171, 303-307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у межах кримінальних провадженнях №0000534, 0000356 (наразі - 0005977) - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1