КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року, ухвалений у кримінальному провадженні №0000675 за результатами розгляду заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , яким він засуджений за ст. 128 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин,

в с т а н о в и л а:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року стосовно нього.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 скасовано в частині стягнення з останнього 6 000 грн., як відшкодування правової допомоги, на користь ОСОБА_6 та ухвалено новий вирок, яким у задоволенні заявленої вимоги про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу відмовлено у повному обсязі.

В іншій частині вирок суду залишено без змін.

_________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/1022/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ст. 128 КК України Доповідач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 , вважаючи вирок суду незаконним та необґрунтованим через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду від 31.05.2021 року відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції дійшов висновку, що, оскільки у його представника адвоката ОСОБА_9 була зупинена адвокатська діяльність з 18.02.2021 року, то при винесенні вироку від 31.05.2021 року суд не мав стягувати витрат на правову допомогу. Разом з тим, в матеріалах кримінальної справи №372/3773/19 наявна позовна заява з додатками до неї, договір про надання правової допомоги від 13.11.2019 року, акт про надані-спожиті послуги від 06.03.2020 року та квитанція до прибуткового касового ордеру, з яких вбачається, що правова допомога адвокатом ОСОБА_9 була йому надана, а ним прийнята і оплачена ще у 2020 році, тобто задовго до того, як адвокату зупинили право на здійснення адвокатської діяльності.

Тобто вказана правова допомога була в повному обсязі надана йому адвокатом до зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю і судом першої інстанції цілком правомірно було стягнуто витрати на правову допомогу, а той факт, що вирок було винесено у період зупинення діяльності адвокатом, на суть справи не впливає, так як через зупинення свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю його договір з адвокатом припинив дію, правова допомога адвокатом йому більше не надавалась, адвокат участі у засіданнях після 18.02.2021 року не приймала і кошти з нього за представництво у 2021 році в суді його інтересів чи за інші види правової допомоги не отримувала.

Тому висновок суду про існування обставин, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, як підстави для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, не відповідає фактичним обставинам справи, адже сам по собі факт зупинення дії свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності у адвоката, що був представником потерпілого на певному етапі кримінального провадження, не впливає на правильність оскарженого вироку. Потерпілий може користуватися правовою допомогою адвоката як протягом усього кримінального провадження, так і протягом його окремих етапів. В даному випадку суд стягнув тільки ті витрати, які дійсно були понесені за фактично вже отримані та оплачені правові послуги, надані в межах провадження до припинення участі адвоката ОСОБА_9 в якості представника потерпілого у кримінальному провадженні через зупинення дії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Крім того, зазначає, що при розгляді заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, так як розглянув заяву без його участі, хоча він не був повідомлений про час проведення судового засідання належним чином, оскільки, в порушення ч. 9 ст. 135 КПК України, отримав повістку про виклик у судове засідання в день проведення судового засідання, що унеможливило його присутність, підготовку обґрунтованих заперечень та належний захист його інтересів, хоча основною підставою для подання вказаної заяви стали обставини, пов`язані власне з його інтересами, з його представником, задоволенням його позову та відшкодуванням його витрат.

За таких обставин, вважає, що вирок суду від 30 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 є незаконним і необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Засуджений ОСОБА_7 у запереченнях на апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 , вважаючи апеляційну скаргу безпідставною, оскільки вона ґрунтується на особистих міркуваннях потерпілого, без належного матеріального та процесуального обґрунтування, просить залишити її без задоволення, а вирок суду від 30.06.2022 року - без зміни.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Будучи повідомленими про день, час та місце апеляційного розгляду, засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 , а також потерпілий ОСОБА_6 , до суду апеляційної інстанції не з`явились, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавали, при цьому засуджений ОСОБА_7 у запереченнях на апеляційну скаргу висловив прохання про її розгляд у відсутність його та його захисника, а тому апеляційний суд, враховуючи що, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати вирок Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року і відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року, перевіривши матеріали провадження, провівши судові дебати та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Главою 34 КПК передбачений інститут перегляду за нововиявленими та виключними обставинами судових рішень, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Частиною 1 статті 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо вироку Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року свідчить, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог процесуального закону не дотримався, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цим же вироком частково задоволено цивільний позов ОСОБА_6 та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 4331,34 грн., моральну шкоду в розмірі 60000 грн., а всього 64331,34 грн.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

09 травня 2022 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Обухівського районного суду Київської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2021 року, в якій просив скасувати вищевказаний вирок в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_6 6000 грн., як відшкодування витрат на правову допомогу.

В своїй заяві ОСОБА_7 посилався на те, що в судовому засіданні інтереси потерпілого представляв адвокат ОСОБА_9 04.05.2022 року він дізнався, що у ОСОБА_9 на час розгляду справи було призупинено адвокатську діяльність, однак суду про дані обставини відомо не було, а відтак, відповідно до вироку суду, з нього на користь ОСОБА_6 було стягнуто 6000 грн., як відшкодування витрат на правову допомогу. Виходячи з того, що суду не було відомо про дану обставину, вона є нововиявленою та на підставі п. 4 ст. 2 ст. 459 КПК України вирок Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2021 року підлягає перегляду.

30.06.2022 року Обухівським районним судом Київської області ухвалено вирок, яким заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року задоволено. Вирок Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 скасовано в частині стягнення з останнього 6 000 грн., як відшкодування витрат на правову допомогу, на користь ОСОБА_6 та ухвалено новий вирок, яким у задоволенні заявленої вимоги про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу відмовлено у повному обсязі. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Мотивуючи прийняте рішення, суд послався на те, що при винесенні зазначеного рішення судом не було враховано, що, у адвоката ОСОБА_9 , яка представляла інтереси потерпілого ОСОБА_6 , на час розгляду справи було призупинено адвокатську діяльність. Так, відповідно до копії витягу з реєстру адвокатів України та повідомлення Ради адвокатів Хмельницької області, відповідно до даних профайла адвоката ОСОБА_9 , що міститься в Єдиному реєстрі адвокатів України в розділі - Інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю, наявна наступна інформація: право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 «ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 18.02.2021 по 18.02.2022 на підставі рішення КДКА Хмельницької області від 18.02.2021 року; право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 «ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 19.02.2021 по 19.08.2021 на підставі рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №11-014/2021; право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 «ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 28.01.2022 по 28.01.2023 на підставі рішення КДКА Хмельницької області №2 від 28.01.2022 року. Вказані обставини існували на час розгляду Обухівським районним судом Київської області кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 128 КК України, однак не були відомі суду при ухваленні вироку суду, оскільки у матеріалах провадження були відсутні відомості що містяться в Єдиному реєстрі адвокатів України в розділі щодо адвоката ОСОБА_9 .

Тож суд першої інстанції фактично дійшов висновку, що, оскільки у представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 була зупинена адвокатська діяльність з 18.02.2021 року, то при винесенні вироку від 31.05.2021 року суд не мав стягувати витрат на правову допомогу.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000765 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, надійшов на розгляд до Обухівського районного суду Київської області 23 жовтня 2019 року.

Згідно Договору про надання правової допомоги від 13.11.2019 року, адвокат ОСОБА_9 з вказаної дати є представником потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідно до даних повідомлення Ради адвокатів Хмельницької області з профайла адвоката ОСОБА_9 , що міститься в Єдиному реєстрі адвокатів України, її право на заняття адвокатською діяльністю було зупинено згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 «ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 18.02.2021 по 18.02.2022 на підставі рішення КДКА Хмельницької області від 18.02.2021 року; право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 «ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 19.02.2021 по 19.08.2021 на підставі рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №11-014/2021; право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 «ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 28.01.2022 по 28.01.2023 на підставі рішення КДКА Хмельницької області №2 від 28.01.2022 року.

Тобто під час судового розгляду даного кримінального провадження право адвоката ОСОБА_9 на зайняття адвокатською діяльністю було зупинено з 18.02.2021 по 18.02.2022.

Між тим, з матеріалів провадження видно, що представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 брала участь в суді першої інстанції під час підготовчого судового засідання 23.01.2020 року та у судових засіданнях 12.03.2020 року та 28.04.2020 року, а надалі, в жодному із призначених судових засідань - 09.07.2020 року, 15.10.2020 року, 12.11.2020 року, 21.12.2020 року, 10.02.2021 року, 13.04.2021 року, 28.05.2021 року та 31.05.2021 року, вона участі не брала.

Також 06.03.2020 року представником потерпілого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_9 до суду першої інстанції було подано цивільний позов з вимогами про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальної шкоди в розмірі 4331, 34 грн., моральної шкоди в розмірі 75000 грн. та 10511 грн. витрат на правову допомогу.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу до цивільного позову було додано акт про надані-спожиті послуги від 06.03.2020 року, згідно якого надано послуг на суму 10511 грн., та квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 06.03.2020 року, згідно якого ОСОБА_9 отримано від ОСОБА_6 , на підставі договору про надання правової допомоги від 13.11.2019 року та акту про надані-спожиті послуги від 06.03.2020 року, 10000 грн. (т. 1 а.п. 79, 80).

При цьому, згідно акту про надані-спожиті послуги від 06.03.2020 року, адвокатом надано, а клієнтом прийнято наступні послуги: консультації з приводу підготовки позовної заяви до Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, що, відповідно до пункту 3 Договору про надання правової допомоги, становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину роботи адвоката та становить 2102 грн. відповідно (13.11.2019 - 1 год; 18.12.2019 - 1 год.; 14.01.2020 - 1 год.; 03.02.2020 - 1 год., всього 4 год. - 4202 грн.); участь у судовому засіданні 23.01.2020, ознайомлення з матеріалами справи 23.01.2020 - 30 хв. - 526 грн.; направлення адвокатського запиту 29.01.2020 - 30 хв. - 526 грн.; підготовка позовної заяви - 5 год. - 5255 грн. Всього надано послуг на суму 10511 грн.

Таким чином, з матеріалів провадження слідує, що правова допомога адвокатом ОСОБА_9 була надана потерпілому ОСОБА_6 , а останнім прийнята і оплачена ще у 2020 році.

В матеріалах провадження відсутні будь-які інші документи, які б стосувались надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 та їх оплати надалі.

Також і заяв про збільшення сум витрат на надання правової допомоги з вимогою їх стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 ні потерпілим, ні його представником до суду першої інстанції не подавалось, адже такі в матеріалах провадження не містяться.

За результатами розгляду кримінального провадження, Обухівський районний суд Київської області, ухвалюючи 31.05.2021 року вирок стосовно ОСОБА_7 , частково задовольнив вимоги цивільного позову щодо відшкодування витрат на правову допомогу та, з урахуванням складності справи, відсутності доказів витраченого часу та детального опису робіт, визнав за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Тобто в даному випадку суд першої інстанції стягнув тільки ті витрати, які дійсно були понесені за фактично вже отримані та оплачені правові послуги, що були надані потерпілому ОСОБА_6 в межах провадження до припинення участі адвоката ОСОБА_9 в якості представника потерпілого у кримінальному провадженні через зупинення дії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Поряд з цим той факт, що вирок стосовно ОСОБА_7 було винесено у період зупинення діяльності адвокатом, не впливає на правильність оскаржуваного вироку в цій частині, адже потерпілий може користуватися правовою допомогою адвоката як протягом усього кримінального провадження, так і протягом його окремих етапів.

При цьому, згідно ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат належать витрати на правову допомогу.

Згідно положень ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Проте, як регламентовано у ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Отже, судом першої інстанції цілком правомірно було стягнуто витрати на правову допомогу, яка була надана потерпілому ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_9 до зупинення її права на зайняття адвокатською діяльністю.

Між тим, у заяві ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, окрім констатації того факту, що у адвоката ОСОБА_9 на час розгляду справи було призупинено адвокатську діяльність, про що не було відомо суду, не наведено жодних аргументів з приводу того, чому дійсно понесені витрати за фактично вже отримані та оплачені правові послуги, що були надані потерпілому ОСОБА_6 в межах провадження до припинення участі адвоката ОСОБА_9 в якості представника потерпілого у кримінальному провадженні через зупинення дії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, в цьому випадку стягненню не підлягали.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції за результатами розгляду заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2021 року за нововиявленими обставинами щодо відсутності права для стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрат на правову допомогу, внаслідок того, що у представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 була зупинена адвокатська діяльність з 18.02.2021 року, не відповідають фактичним обставинам провадження та у суду не було підстав для задоволення такої необгрунтованої заяви ОСОБА_7 і, як наслідок - скасування вироку Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2021 року в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн. та прийняття рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Тож твердження потерпілого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі щодо безпідставності висновків суду про існування обставин, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України, як підстави для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, є обґрунтованими, у зв`язку з чим вона підлягає задоволенню, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 30.06.2022 року, ухвалений за наслідками задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2021 року, скасуванню з прийняттям апеляційним судом рішення про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Обухівського районного суду Київської області від 31.05.2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 30.06.2022 року, яким заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими об обставинами вироку Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року задоволено, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 скасовано в частині стягнення з останнього 6 000 грн., як відшкодування витрат на правову допомогу, на користь ОСОБА_6 та ухвалено новий вирок, яким у задоволенні заявленої вимоги про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу відмовлено у повному обсязі, - скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3