Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5943/23
У Х В А Л А

іменем України

14 липня 2023 року

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

встановив:

Прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Цетрального регіону ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із його примиренням з потерпілим у кримінальному провадженні у зв`язку з вчиненням ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 з 14 квітня 2022 року перебуває на посаді сержанта з матеріального забезпечення ланки артилерійських катерів військової частини НОМЕР_1 , проходить військову службу за контрактом, старшина ОСОБА_5 .

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Будучи військовослужбовцем, старшина ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути зразком високої культури і дисципліни, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюється Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до якого ОСОБА_5 , окрім іншого, зобов`язаний дотримуватись п.п. б п. 2.З., п. 18.1 вказаних Правил:

- п.п. 6 п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.2. у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

- п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 вчинив злочин проти безпеки руху транспорту за наступних обставин.

Так, близько 19 годині 28 хвилин 29 жовтня 2022 року ОСОБА_5 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, керуючи технічно справним автомобілем марки Ford моделі Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Оленівській зі сторони вул. Набережно-Лугової у напрямку вул. Турівської у Києві.

У цей же час, в місці непризначеному для руху пішоходів, справа наліво відносно напрямку руху ОСОБА_5 перетинав проїжджу частину ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , близько 19 год. 28 хв., 29 жовтня 2022 року, керуючи технічно справним автомобілем марки Ford моделі Focus, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись в смузі проїзної частини по вул. Оленівській, де рух здійснюється в обох напрямках, по одній смузі для кожного, зі сторони вул. Набережно-Лугової в напрямку вул. Турівської у м. Києві, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи необережно, порушуючи вимоги ст. З Конституції України, ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. п. 12.3; 12.9. (б) Правил допускаючи неуважність та не переконавшись у безпечності руху, маючи технічну можливість уникнення дорожньо-транспортної пригоди не помітив пішохода ОСОБА_4 , який у цей час перетинав проїзну частини у непризначеному для руху пішоходів місці, здійснив наїзд на останнього передньою частиною керованого ОСОБА_5 транспортного засобу, заподіявши ОСОБА_4 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, закритої травми лівої гомілки: перелом в верхній третині малогомілкової кістки (зі зміщенням уламків), закритої травми грудної клітки : переломи 4-5-го ребер справа (зі зміщенням уламків).

Таким чином, під час досудового розслідування встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, завдані збитки відшкодував, з потерпілим примирився, а тому є підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття провадження в справі.

У судовому засіданні прокурор першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 заявлене клопотання підтримав, висловився про доцільність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

ОСОБА_5 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із його примиренням з потерпілим та закриття провадження підтримав та пояснив суду, що повністю визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, примирився з потерпілим.

Захисник підтримав думку свого підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України не заперечив та зазначив, що жодних претензій до ОСОБА_5 не має, про що подав відповідне клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За вимогами ст. 286 вказаного Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Такі вимоги закону прокурором дотримані.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

У постанові Верховного Суду 715/2106/20 від 05 жовтня 2021 року викладена позиція про те, що під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого. Обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення. Виходячи з наведених нормативних положень, обов`язковою процесуальною умовою для встановлення такої підстави звільнення від кримінальної відповідальності, як «примирення особи, яка вчинила злочин, з потерпілим» (ст. 46 КК України), під час розгляду відповідного питання в суді є підтвердження факту примирення винного з потерпілим, зокрема і під час з`ясування думки потерпілого щодо можливості звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією підставою.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду, та думку потерпілого, який в судовому засіданні просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та зазначив, що будь-яких претензій матеріального характеру до останнього не має та проти закриття кримінального провадження не заперечує. Прокурор в судовому засіданні повідомив суду, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані щодо перебування ОСОБА_5 на час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (на підтвердження чого суду надана відповідна довідка).

Суд впевнився, що примирення з потерпілого стало результатом його добровільного волевиявлення.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 4-8, 10 частини першої або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 314 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Кримінальне провадження № 0002335 відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_9