08.08.2023
Справа №359/7505/23
Провадження №1кп/359/602/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 серпня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000289, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин з необережності, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

24.04.2023 року, приблизно о 12:00 год, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині автодороги сполученням «с. Любарці - с. Васильки», зі сторони с. Старе, Бориспільського району, Київської області та мав намір здійснити маневр повороту праворуч.

В подальшому, ОСОБА_5 , легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, не реагуючи на зміни дорожньої обстановки яка розвивалась, виїжджаючи на нерегульоване перехрестя автомобільної автодороги «H-08» сполученням «Бориспіль Дніпро Запоріжжя -Маріуполь» та автодороги сполученням «с. Любарці - с. Васильки», здійснюючи маневр повороту праворуч, відносно напрямку свого руху, під час якого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Atego 818», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в напрямку до м. Бориспіль, Київської області.

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. п 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі Правила дорожнього руху), якими передбачено:

- п 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п. 10.5: поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої травми грудної клітки з численними переломами ребер та грудини з ушкодженням плеври, що ускладнилась крововтратою та шоком.

Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала на задньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді: садна молочних залоз, рана голови, рана лівого колінного суглобу, закритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині, закритий перелом лівої п`яткової кістки, вивих в колінному суглобі, які виникли від дії тупих предметів або при падінні на такі та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував на задньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому середньої третини правої кульшової кістки, субапоневротичної гематоми лівої лобно-тім`яно-скроневої ділянки, рани лобу та волосяної частини голови, рани правої гомілки, які виникли від дії тупих предметів або при падінні на такі, та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Грубе порушення ОСОБА_5 вимог п. п. 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_8 , заподіянні потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінально карані діяння з необережності, як виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора та захисника, потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, порушення правил дорожнього руху, які допустив обвинувачений, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілих, наявність причинного зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками у вигляді тілесних ушкоджень у потерпілих та смерті пасажирки автомобіля, тощо).

В судовому засіданні, з цього приводу, ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Просив, врахувати щире його каяття, добровільне відшкодування ним завданих збитків потерпілим щодо їхнього лікування, наявність у нього пенсійного віку.

Крім того, зазначив, що втрата близької людини дружини для нього та інших потерпілих є покаранням, що суттєво впливає на його стан та склад життя, усвідомлюючи, що її загибель сталась саме з його вини, зважаючи на порушення ним Правил дорожнього руху України.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення повідомив, що дійсно він керував автомобілем «Skoda Octavia», на передньому пасажирському сидінні перебувала його дружина ОСОБА_8 та на задньому сидінні потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . На момент дорожньо-транспортної пригоди він отримав права за три місяці до події. Вони їхали на поминки та пропустили необхідний поворот на кладовище, запізнювались, у зв`язку з чим він прискорився та не врахував дорожню обстановку внаслідок чого при виконанні маневру повороту не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де сталось ДТП з участю іншого транспортного засобу «Mercedes-Benz Atego 818». Внаслідок ДТП його дружина ОСОБА_8 загинула, а ОСОБА_4 та ОСОБА_9 отримали тяжкі тілесні ушкодження та тривалий час лікуються. Він також отримав тілесні ушкодження та проходить лікування. Всім їм ще потрібна реабілітація. Визнає факт порушення ним п. п. 10.1, 10.5 ПДР України, і те, що саме їх порушення ним, як водієм, є причиною смерті ОСОБА_8 та отримання потерпілими тяжких тілесних ушкоджень. Він здійснював допомогу в лікуванні потерпілих як міг.

У цьому зв`язку, зважаючи на покази обвинуваченого, у суду не виникало сумніву в істинності та правдивості показів останнього, а тому суд має можливість прийняти рішення про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення з урахуванням показів останнього.

Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, експертні висновки, речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за указаним кримінальним законом.

Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. Доказів зворотному в суді не здобуто.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення ОСОБА_5 під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 та тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Причини смерті ОСОБА_8 та тяжкість отриманих кожним з потерпілих тілесних ушкоджень захистом також не оспорювалась.

У цьому зв`язку, таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 суд вважає правильною.

Так, об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки: діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, яке може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: вчиненні дій, які заборонені правилами; невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (в даному випадку дотримання водієм п.п. 10.1, 10.5 ПДР України). Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України.

Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_5 повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_5 вчинив злочин з необережності, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання, на думку суду, відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди (у зв`язку з чим потерпілими подані відповідні письмові та усні заяви).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений раніше не судимий, має місце реєстрації та місце постійного проживання, де характеризуються лише з позитивного боку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, є пенсіонером. Ці обставини позитивно характеризують його особу.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Крім того, суд враховує позицію потерпілих відносно того, що останні претензій до обвинуваченого не мають, оскільки завдані ним збитки були відшкодовані ОСОБА_5 , та можливості призначення покарання з іспитовим строком.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки із застосуванням звільнення від відбування покарання з іспитовим стром на два роки.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, відношення останнього до скоєного.

Крім того, на думку суду, з урахуванням матеріального стану обвинуваченого ОСОБА_5 , все ж таки є підстави для стягнення з останнього на користь держави України процесуальних витрат у зв`язку із залучення експертів на суму 11950 грн. 00 коп.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Слід вирішити питання про доцільність дії заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладених арештів на транспортні засоби.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 124, 126, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 65-66, 75-77, ч.2 ст. 286 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Додаткове покарання щодо ОСОБА_5 у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 2 (два) роки виконувати самостійно з моменту вилучення таких прав керування.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ), на користь Держави України (рахунок отримувача: UA0010004; отримувач коштів: Борисп. УК/Бориспіль/24060300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007070; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 24060300, кримінальне провадження №0000289), - 11950 (одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили, а саме: автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; транспортний засіб автомобіль «Mercedes-Benz Atego 818», реєстраційний номер НОМЕР_3 , - повернути ОСОБА_10 чи іншій особі, яка користується даним транспортним засобом на законній підставі.

Арешти на транспортні засоби: автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та транспортний засіб автомобіль «Mercedes-Benz Atego 818», реєстраційний номер НОМЕР_3 , запроваджені на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.05.2023 року (справа №761/14459/23, справа №761/14460/23), після набрання вироком суду законної сили, - скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1