24.05.2023
Справа № 642/2489/23
Провадження № 1-кс/642/1564/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого з середньою освітою, працюючого на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

який підозрюється за ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України без визначення розміру застави.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000071 від 22.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється Харківською обласною прокуратурою.

Органом досудового розслідування встановлено наступне.

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора ДУ «Диканівська виправна колонія №12», 29.03.2023 приблизно о 10.00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у житловій охоронюваній зоні ДУ «Диканівська виправна колонія №12» за адресою м. Харків, вул. Лелюківська, буд. 1, отримав від засудженого ОСОБА_7 , якій відбуває покарання у вказаній установі, грошові кошти у сумі 2100 грн. 4 купюри номіналом 500 гривень, та 1 купюру номіналом 100 грн. за майбутнє пронесення до охоронюваної зони установи та збут останньому особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

За невстановлених досудовим розслідуванням обставин у невстановлений час та місці ОСОБА_5 придбав та зберігав при собі та за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 ( мешкав до 14.05.2023) два згортки, які містили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 1,1710г.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини засудженому ОСОБА_7 , 22.04.2023 близько 08.00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прибув з місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 до ДУ «Диканівська виправна колонія №12» за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 1 маючи при собі вказані 2 згортки, чим перевіз особливо небезпечну психотропну речовину PVP.

Після цього, 22.04.2023 о 10.10 ОСОБА_5 зустрівся з засудженим ОСОБА_7 у житловій охоронюваній зоні Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» за адресою: м. Харків, Лелюківська, 1 де збув особливо небезпечну психотропну речовину PVP, передавши останньому вищевказані згортки, які згідно з дослідженням матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження особливо небезпечної психотропної речовини их засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 1,1710г.

23.05.2023р. ОСОБА_5 пред`явлено підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини в місця позбавлення волі.

Слідчий вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: відповіддю УСБУ в Харківській області; показаннями свідка ОСОБА_7 , матеріалами НСРД, протоколами аудіо,- відео контролю стосовно ОСОБА_5 , протоколом контролю за вчиненням злочину оперативної закупки стосовно ОСОБА_5 , протоколами вручення грошових коштів, висновком експерта ХНДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-23/9550-НЗПРАП від 09.05.2023.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, передбачених передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення істини по справі, незаконно впливати на свідків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний та захисник проти клопотання заперечували та зазначили, що ризики не доведені. ОСОБА_5 є внутрішньо переміщеною особою, одружений, і його дружина перебуває у відпустці про догляду за дитиною 2023р.н. Підозру вони не оспорюють і співпрацюють зі слідством, а тому можливо застосувати домашній арешт.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфыскацыэю майна, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими органом досудового розслідування копіями матеріалів кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Окрім того, на даний час є актуальними ризики незаконного впливу на свідків (у тому числі й через інших осіб) з метою зміни їх показань в подальшому та приховування інших відомих їм фактів; а також ризик знищення, спотворення будь-яких з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (спотворення та знищення слідів придбання та можливого зберігання інших наркотичних засобів і джерел їх отримання, у тому числі повідомлення збувачів наркотичних засобів про його викриття.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який є службовцем правоохоронного органу, одружений, має малолітню дитину, має місце реєстрації та мешкання, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням майнового становища підозрюваного, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, наявність реальної можливості у нього внести заставу, вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 107360,00 грн., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 22 липня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , рахувати з 24 травня 2023 р.

Визначити суму застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки строком до 22.07.2023 року:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з постійного місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 22 липня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2023р.

Слідчий суддя ОСОБА_1