Дата документу 12.07.2023
Справа № 334/4232/22
Провадження № 1-кп/334/311/23
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя, матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування під №0000763 від 20 травня 2021 року, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має вищу освіту, заміжньої, фізична особа підприємець, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні. Вважає, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , заперечив проти призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні, заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0000763 від 20 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, на підставі п.10. ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовано тим, що на розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000763 від 20 травня 2021 року, за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого з особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.4 ст.219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. Згідно частини 5 цієї ж статті строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Змістом ст.283 КПК України передбачено, що формами закінчення кримінального провадження є: закриття кримінального провадження; звернення прокурора до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Кримінальне провадження №0000763 від 20 травня 2021 року підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Так, 27 січня 2022 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Враховуючи положення ст.219 КПК України, досудове розслідування повинно було бути закінчено не пізніше 27 березня 2022 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було скеровано до Ленінського районного суду м. Запоріжжя лише 23 червня 2022 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Процесуальних рішень про продовження строку досудового розслідування в даному провадженні не приймалось.

Матеріали справи містять повідомлення про завершення досудового розслідування датоване 04 березня 2022 року та адресоване підозрюваній ОСОБА_5 , однак зазначене повідомлення остання отримала у непередбачений чинним законодавством спосіб, а саме за допомогою месенджеру WhatApp лише 17 червня 2022 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Нарочно дане повідомлення ОСОБА_5 отримала 21 червня 2022 року, про що свідчить її особистий підпис на вказаному процесуальному документі.

Згідно протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 21 червня 2022 року, ОСОБА_5 та її захисник, ознайомились із матеріалами досудового розслідування у той же день.

Складання 04 березня 2022 року повідомлення про завершення досудового розслідування, не зупиняє перебіг строку досудового розслідування, оскільки сторону захисту не було повідомлено про його завершення.

Звертають також увагу суду на правову позицію Верховного Суду щодо темпорального відліку строків досудового розслідування.

Зокрема, у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 28 вересня 2021 року (справа №758/12538/20, провадження №51-3811 км 21) колегія суддів зробила висновок, що в строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст.290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

В той же час, матеріали справи не містять відомостей про направлення вищезгаданого повідомлення стороні захисту. Фактично воно було вручене обвинуваченій та її захиснику 21 червня 2022 року, тобто після спливу строку, передбаченого ст.219 КПК України.

Навіть, якщо вважати повідомлення ОСОБА_5 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів в порядку ст.290 КПК України, через месенджер належною формою повідомлення, то воно все одно відбулось поза межами строку досудового розслідування, а саме 17 червня 2022 року.

Відтак вбачається, що прокурор у даному кримінальному провадженні звернувся до суду із обвинувальним актом, вже після закінчення строку досудового розслідування, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Верховний Суд в постанові від 15 вересня 2021 року у справі №771/3111/19 зробив висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, згідно якого направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Зазначене свідчить про складання обвинувального акта і направлення його до суду поза межами строку досудового розслідування, передбаченого ст.219 КПК України, а враховуючи, що злочин, який інкриміновано ОСОБА_5 , не належить до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя і здоров`я особи, то в даному випадку підлягає застосуванню положення п.10 ч.1 ст.284 КПК і кримінальне провадження №0000763 від 20 травня 2021 року має бути закрито.

В судовому засідання сторона захисту своє клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, з огляду на наступне: в провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

В ході проведення підготовчого судового засідання стороною захисту заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, а саме після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вважає, що вказане клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру 11 лютого 2022 року та за результатами проведення досудового розслідування слідчим прийнято рішення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження 04 березня 2022 року.

У зв`язку з неможливістю належного повідомлення сторонам про відкриття кримінального провадження, а також гарантування безпеки учасників провадження при виконанні вимог ст.290 КПК України, 09 березня 2022 року досудове розслідування у провадженні зупинено, на підставі ч.1 п.3 ст.615 КПК України, у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості звернення до суду з обвинувальним актом.

У зв`язку з тим, що Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, та впроваджено визначені ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Також, у зв`язку з військовою агресією проти нашої держави потерпілі у кримінальному провадженні виїхали за межі території України, тож не мають фізичної можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим направлення обвинувального акту до суду суттєво порушило би їх процесуальні права та обов`язки на стадії досудового розслідування і привело би до неповноти розгляду вказаного кримінального правопорушення під час судового розгляду. Відповідно до положень ч.1 п.3 ст.615 КПК України передбачено, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та якщо: відсутня об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом - строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зупиняється та підлягає поновленню, якщо підстави для зупинення перестали існувати. До зупинення досудового розслідування прокурор зобов`язаний вирішити питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, 29 березня 2022 року до Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження прибула потерпіла ОСОБА_4 , яка 29 березня 2022 року повністю ознайомилась з матеріалами кримінального провадження, про що слідчим складено відповідний протокол.

Про те, станом на 31 березня 2022 року не вдалось належним чином повідомити про завершення досудового розслідування підозрювану ОСОБА_5 її захисника адвоката ОСОБА_7 та потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також забезпечити безпечні умови виконання вимог ст.290 КПК України.

17 червня 2022 року до Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області для

ознайомлення з матеріалами кримінального провадження прибула потерпіла ОСОБА_9 якій надано доступ до матеріалів кримінального провадження та 21 червня 2022 року обвинувачена ОСОБА_5 повністю ознайомилась з матеріалами кримінального провадження.

22 червня 2022 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для розгляду по суті.

Підсумовуючи вище викладене, органом досудового розслідування не було допущено порушень вимог КПК України у зв`язку з вище викладеним підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, а саме після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи відсутні.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, не підлягає до задоволення,виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Досудове розслідування, це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується зокрема направленням до суду обвинувального акта, передбачено ст.3 КПК України. Таким чином, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст.290 КПК; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст.219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування (зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі за №344/6630/17).

Згідно ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч.2 ст.113 КПК України).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України - кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. При цьому, відповідно до п.2 ч.1 ст.219 КПК України - досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

В той же час ст.219 ч.4 КПК України передбачає, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати зокрема дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Статтею 294 ч.3 КПК України передбачено, що якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу, зокрема до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням, зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Тобто досудове розслідування завершується з моменту вручення підозрюваному та захисникові повідомлення про завершення досудового розслідування, яке має на меті офіційне затвердження права підозрюваного та його захисника на практичний доступ до матеріалів кримінального провадження, та складання і вручення обвинувального акту. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, випливає зі змісту ч.5 ст.219 цього Кодексу.

Таким чином день прийняття відповідної постанови та день повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування включаються в строк досудового розслідування.

Направлення повідомлення входить у перелік тих процесуально-організаційних заходів, які у сукупності покликані планово забезпечити подальший доступ до матеріалів. Разом з тим, направлення або вручення повідомлення про закінчення досудового розслідування із вказівкою дати, часу та місця ознайомлення, не слід розцінювати (тлумачити), як фактичне (реальне) забезпечення доступу до матеріалів досудового розслідування. Забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження у частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (ст.2 КПК України). Разом з тим, проміжок у часі між повідомленням про завершення досудового розслідування та наданням фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування не може свідчити про те, що строк досудового розслідування має рахуватися аж до моменту реального забезпечення доступу до матеріалів розслідування, оскільки можуть існувати ситуації, коли уповноважені суб`єкти об`єктивно не можуть негайно надати фактичний доступ до вказаних матеріалів. До того ж приписи КПК України не містять вимоги «невідкладності» щодо забезпечення доступу до матеріалів розслідування після здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування.

Таким чином, день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати. День направлення або безпосереднього вручення повідомлення про завершення досудового розслідування, у якому зазначається дата, час та місце ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Крім цього аналізуючи положення п.2 ч.3 ст.314 та п.10 ч.1 ст.284 КПК України дають підстави стверджувати те, що необхідність закриття кримінального провадження законодавець пов`язує виключно із фактом закінчення строків досудового розслідування, а не завершенням досудового розслідування. Фактично завершення досудового розслідування в розумінні ч.1 ст.219 та ст.290 КПК України є стадією досудового розслідування, яка не свідчить про його закінчення. Законодавець чітко розмежував поняття «завершення досудового розслідування» та «закінчення строків досудового розслідування». Ці поняття не є тотожними. Після завершення досудового розслідування є ще стадії відкриття матеріалів сторонам, вручення обвинувального акту і лише після цього настає завершальна стадія у вигляді направлення до суду обвинувального акту, яка, залежно від конкретних обставин, буде свідчити чи про дотримання прокурором строків, передбачених ст.219 КПК України, чи про закінчення цих строків, що і є підставою для закриття кримінального провадження.

Виходячи з того, що всі процесуальні дії прокурором були вчиненні в строк, підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування немає.

Складання і вручення обвинувального акту після повідомлення потерпілих та підозрюваного про закінчення досудового розслідування не є порушенням КПК України.

Крім цього прокурором було заявлено клопотання про об`єднання цієї справи зі справою відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України, що знаходиться на розгляді суду.

Стосовно об`єднання даних справ в одне провадження сторонами не заперечувалось.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали обвинуваченого акту, суд вважає, що є достатньо підстав для об`єднання в одне провадження обвинувального акта відносно ОСОБА_5 обвинуваченої за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, який знаходиться у провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя та обвинувального акта відносно ОСОБА_5 обвинуваченої за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України, присвоївши єдиний номер провадження 334/2145/22 1-кп/334/281/23.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 1 ст. 61 КПК України встановлено, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є, в тому числі, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, … та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ч.4 ст.128 КПК України, суд перевірив форму та зміст позовної заяви та констатує, що форма і зміст позову відповідають вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, виходячи із положень ст.ст.2, 8, 61, 128 КПК України, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_4 слід приєднати до кримінального провадження для розгляду в судовому засіданні та визнати ОСОБА_4 цивільним позивачем у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 61 КПК України, слід роз`яснити ОСОБА_4 права та обов`язки цивільного позивача.

Частиною 1 ст. 62 КПК України встановлено, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути, в тому числі, фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відтак, слід визнати обвинувачену ОСОБА_5 цивільним відповідачем та роз`яснити їй права та обов`язки цивільного відповідача, передбачені ст.62 КПК України.

При відсутності інших клопотань у учасників підготовчого провадження, суд за правилами ст.316 КПК України завершує підготовчі дії та вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.314-317, 372 КПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження №0000763 від 20 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, на підставі п.10. ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування за безпідставністю.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер справи 334/2145/22, провадження № 1-кп/334/281/23.

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.

Відповідач в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення позовної заяви має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - приєднати до матеріалів кримінального провадження для розгляду в судовому засіданні.

Визнати ОСОБА_4 цивільним позивачем у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 її права та обов`язки, встановлені ч.ч.2, 3 ст.61 КПК України, як цивільного позивача в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та наслідки неприбуття у судове засідання позивача, встановлені ч.1 ст.326 КПК України: «Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.» (ч.ч.2, 3 ст.61 КПК України).

«Якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.» (ч.1 ст.326 КПК України).

Визнати обвинувачену ОСОБА_5 цивільним відповідачем у цьому кримінальному провадженні та роз`яснити їй права та обов`язки як цивільного відповідача, передбачені ч.ч.2, 3 ст.62 КПК України.

«Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього. Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому.» (ч.ч.2, 3 ст.62 КПК України).

Вручити обвинуваченій ОСОБА_5 як цивільному відповідачеві копію позовної заяви ОСОБА_4 .

Призначити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя, в залі судових засідань на 20 липня 2023 року о 14.00 годині.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1