571/1571/23
1-кп/571/191/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000145 від 23.07.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого Літинським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3, ст. 70 .ч. 4 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи особою, відносно якої, поставною Рівненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2023 року та відповідно до вимог Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено адміністративний нагляд строком на 12 (дванадцять) місяців та встановлено наступні обмеження: заборонити вихід з дому по місцю проживання в період з 22 години до 6 години наступної доби; заборонити виїзд в особистих справах за межі району проживання (міста) без дозволу територіальних органів поліції та проходити реєстрацію в територіальних органах поліції за місцем проживання до чотирьох разів на місяць, всупереч вимогам ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року, п. 5.9 «Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1303/203 від 04 листопада 2003 року, достовірно знаючи про те, що відносно нього постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2023 року встановлено адміністративний нагляд та , будучи ознайомленим з встановленими відносно нього обмеженнями під розпис, з метою ухилення від адміністративного нагляду та уникнення перевірок з боку працівників поліції, усвідомлюючи необхідність виконувати покладені на нього ухвалою суду обов`язки та відповідальність за їх порушення, без поважних причин, без повідомлення працівників відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та отримання письмового дозволу начальника відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про виїзд за межі району проживання, самовільно залишив місце проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в особистих справах поїхав до м. Вінниця Вінницької області, де 10 липня 2023 року, близько 15 год. 20 хв., по вулиці Каховського в місті Вінниці, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України, судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 подав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України. У своїй заяві висловив позицію щодо призначення міри покарання у виді арешту.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Згідно із положеннями ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так, обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступку та особу обвинуваченого, раніше судимий, (а.с.68-74, 56 т.2), характеризується добре (а.с.59 т.2), на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не значиться (а.с.62-63 т.2).

Крім того, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у межах санкції ст.395 КК України у виді арешту, що буде відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого.

Обставин, передбачених ч.3 ст.56 КК України, що унеможливлювали б призначення обвинуваченому покарання матеріали кримінального провадження не містять.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, ст.ст. 12, ч.1 ст. 337 КК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк один місяць.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: