Номер провадження: 11-кп/813/1340/23
Справа № 496/1904/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 14.04.2023 року, про звільнення засудженого ОСОБА_9 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,

установив

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області, від 14.04.2023 року, було задоволено клопотання захисника засудженого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 року.

На вказану ухвалу прокурор Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженого.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що судом не враховано, що засуджений в період іспитового строку вчинив кримінальні правопорушення, що підтверджується:

-обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000640 від 28.04.2021 року за ч.2 ст.186 КК України, який у даний час перебуває на розгляді у Київському районному суді м. Одеси;

-обвинувальним актом у кримінальному провадженні №10000758 від 21.06.2021 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, який у даний час перебуває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення засудженого та його захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Таким чином, за змістом вказаної норми, закон не вимагає наявність вироку суду.

Зазначені положення кореспондуються із вимогами ч.2 ст.165 КВК України, відповідно до якої після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, та крім того не вчинення нового кримінального правопорушення.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 був засуджений вироком Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Термін іспитового строку ОСОБА_9 збіг 31.08.2021 року.

Однак, суд першої інстанції не приділив належної уваги відповіді ДУ «Центр пробації» сектору ювінальної пробації м. Одеси філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 24.10.2022 року.

З вищевказаної довідки вбачається, що 20.04.2021 року стосовно ОСОБА_9 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відкрито кримінальне провадження № №0000640 від 28.04.2021 року за ч.2 ст.186 КК України, та обвинувальний акт відносно нього у даний час перебуває на розгляді у Київському районному суді м. Одеси.

Крім того, 22.11.2021 року до Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_9 направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №10000758 від 21.06.2021 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Основоного Закону України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що права засудженого та презумпція невинуватості, визначена у ст. 62 Конституції України відносно засудженого ОСОБА_9 не порушуються, оскільки оскаржуваним рішенням суду лише визначено обставини, які свідчать про недостатність обгрунтування клопотання, що перешкоджають його задоволенню, а не його вину у вчиненні кримінального правопорушення. Після завершення завершення кримінального провадження у разі визнання ОСОБА_9 невинуватим, буде вирішено питання про звільнення його від відбування покрання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився порушення вимог матеріального закону та помилково дійшов висновку про задоволення клопотання сторони захисту.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора щодо відсутності підстав для звільнення засудженого ОСОБА_9 на даний час від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 року, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 14.04.2023 року, про звільнення засудженого ОСОБА_9 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2020 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4