11.09.2023 Провадження по справі № 1-кп/940/117/23
Справа № 940/873/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000106 від 25.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Тропова Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Так, 21.07.2023 року близько 15 години ОСОБА_4 , 07.05.1966 знаходячись в кімнаті житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , помітила на столі банківську картку АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на викрадення вказаної банківської карти. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала вищевказану банківську картку, яка, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Після цього, ОСОБА_4 з викраденою банківською карткою з місця кримінального правопорушення (проступку) зникла, розпорядившись викраденою банківською карткою на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась, підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті та надала показання, що дійсно викрала у ОСОБА_5 банківську картку.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Прокурор підтримала висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявила клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просила суд визнати ОСОБА_4 винуватою та призначити їй покарання в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України із застосуванням статей 75, 76 КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції - роз`яснивши обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що скоєне нею кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винної, яка не одружена, не працевлаштована, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, посередньо характеризується за місцем свого проживання, не судима, не має на утриманні неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує визнання нею вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, суд не встановив.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та необхідним призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_8