Справа № 202/6850/23
Провадження № 1-кс/202/3024/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, дистанційно - в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 15.04.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утримані малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2023 року прокурор Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 в якому просить застосувати відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що 15.04.2023 приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився у будинку АДРЕСА_3 , де він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 святкували день народження ОСОБА_10 ..

В ході застілля, ОСОБА_4 з метою подихати свіжим повітрям вийшов на вулиці, де до нього підійшла ОСОБА_8 , яка повідомила йому, що ОСОБА_9 , який проводив з ними дозвілля, наніс їй тілесні ушкодження та пішов за місцем свого мешкання, на що ОСОБА_4 обурився та попрямував за місцем мешкання ОСОБА_9 для з`ясування обставин.

В цей же день, приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_4 прийшов за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_9 , при цьому мав при собі автомат АКС-74. Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_4 зайшов до кухні вищевказаного будинку, де побачив ОСОБА_9 з яким у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, з приводу його поводження відносно оточуючих.

В той час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, без будь-яких вагань з метою умисного протиправного спричинення смерті іншій людині знаходячись на кухні вищезазначеного будинку привів автомат АКС-74 в бойове положення, в режим автоматичної стрільби почав здійснювати постріли з автоматичної зброї автомат АКС-74 у ОСОБА_9 ..

В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_9 заподіяно наступні тілесні ушкодження: множинні вогнепальні кульові поранення шиї, тулуба, верхніх кінцівок, ускладнених масованою зовнішньою та внутрішньою кровотечою.

Смерть ОСОБА_9 настала в результаті множинних вогнепальних кульових поранень шиї, тулуба, верхніх кінцівок, ускладнених масованою зовнішньою та внутрішньою кровотечею та знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, тобто умисному противоправному заподіянню смерті іншій людині, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події; допитом свідка ОСОБА_11 ; судово медичною довідкою; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ..

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими матеріали кримінального провадження.

15.04.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

15.04.2023 складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

На думку прокурора, встановлені достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а саме навмисному протиправному заподіяння смерті іншій людині передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк до 15 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, а саме: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваному, у разі визнання його винним в інкримінованих злочинах, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду.

Крім цього, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний залишив місце вчинення злочину, що також дає підстави вважати про наявність стійких намірів ОСОБА_4 уникнути відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також, органом досудового розслідування не виключається можливість того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізької області.

Ризик незаконно впливу на потерплого та свідків полягає у тому, що свідок ОСОБА_11 є знайомим підозрюваного та мешкають з ним поруч. У свою чергу ОСОБА_11 відомо місце мешкання свідків, їх зовнішній вигляд, анкетні данні, та він, з метою заплутати суд аби уникнути відповідальності може вчинити спроби незаконного впливу на останніх, їх залякування, тиску, тощо.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень полягає у тому, що злочинні дії ОСОБА_4 припинені не підозрюваним добровільно, а лише за наслідками його затримання і застосування відповідних запобіжних заходів, які до тепер є єдиним та належним запобіжником від вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, джерела доходів відсутні, жодних спроб працевлаштування та виправлення не прийнято, що дає підстави вважати, що вчинення кримінальних правопорушень є єдиним джерелом існування підозрюваного.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки сам ОСОБА_4 , безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, намагався залишити місце вчинення злочину, таким чином є підстави вважати, що підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що слідством не виключається можливість переховування від органів досудового розслідування та суду в іншій області, перейти на тимчасово окуповані території Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізьких областей НЗФ так названої «ДНР та ЛНР» та рф. Таким чином, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить покладених на нього обов`язків, що свідчить про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України вчинено із застосування насильства, тому підстав для визначення розміру застави не має.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування на час складання клопотання, не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю, доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу вимогу.

Враховуючи викладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст. 177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, тобто особливо тяжкий злочин вчинений проти життя та здоров`я особи, первуй медичну допомогу потерпілому не надав, таким чином данні обставини свідчать про неможливість запобігання тим ризикам, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/чи суду, незаконно впливати на потерпілу, свідка (оскільки вони є його знайомими та йому відомо їх місце мешкання), вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, просить застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В ході розгляду клопотання прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вважав підозру необґрунтованою та пояснив, що між його знайомою та потерпілим виникла сварка, та він обурився на дії потерпілого та хотів його заспокоїти. Умислу на вчинення вбивства потерпілого у нього не було. На його думку ризики нічим не підтверджені та нічим не доведені. Просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що на даний час він вже звільнений з лав ЗС України, не є військовослужбовцем.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Додатково пояснив, що в день події ОСОБА_4 вже звільнений зі ЗС України та не є військовослужбовцем. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурор та слідчий довели, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події; допитом свідка ОСОБА_11 ; судово-медичною довідкою; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ..

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що свідок ОСОБА_11 є знайомим підозрюваного, в зв`язку з чим, ОСОБА_4 може шляхом вмовлянь, погроз чинити вплив на них, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що ризик можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення слідчим та прокурором необґрунтований та наразі нічим не підтверджений.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_4 , про те що він раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо запобіжного заходу у вигляді особистої поруки слідчий суддя зазначає, що на момент розгляду клопотання, жодних звернень про передачу ОСОБА_4 на поруки не надходило.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.4. ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_4 інкримінується вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати йому розмір застави.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) по 14 червня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 14.06.2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1