ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/7629/17 Номер провадження 11-кп/814/563/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2017 року за №0002747, за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_8 зі змінами та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 02 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця й такого, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз

25 липня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харків за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 25 липня 2016 року та призначено ОСОБА_9 остаточне покарання - 3 роки позбавлення волі.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речового доказу.

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим і засуджено за те, що він 02 жовтня 2017 року приблизно о 22 годині біля кафе «Лас-Вегас» по просп. Московському, 274 у м. Харків, скориставшись тим, що між ОСОБА_10 і ОСОБА_11 виник конфлікт, таємно з корисливого мотиву викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Xiaomi Redmi A4 2Gb RAM 32 Gb ROM Dark grey», вартістю 2 293 гривні.

В апеляційних скаргах:

прокурор ОСОБА_8 зі змінами просить скасувати вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 02 квітня 2021 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_9 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України;

обвинувачений ОСОБА_9 просив скасувати вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 02 квітня 2021 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Свої вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції не врахував те, що його дії не є таємним викраденням чужого майна, оскільки він набув мобільний телефон унаслідок того, що потерпілий ОСОБА_10 добровільно відмовився від цього телефону, викинувши його в загальнодоступному місці.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції батьки ОСОБА_9 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , заявили клопотання щодо продовження провадження з метою реабілітації обвинуваченого, який помер.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, міркування прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу зі змінами сторони обвинувачення та заперечив проти апеляційної скарги ОСОБА_9 , думку захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги, апеляційної скарги з унесеними змінами та дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора зі змінами належить задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємного викрадення чужого майна (крадіжки) повторно, є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

Факт того, що 02 жовтня 2017 року приблизно о 22 годині біля кафе «Лас-Вегас» по просп. Московському, 274 у м. Харків між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відбувався конфлікт, у зв`язку з чим ОСОБА_10 перед бійкою відкинув від її місця належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi A4 2Gb RAM 32 Gb ROM Dark grey», вартістю 2 293 гривні, а ОСОБА_9 , у свою чергу, заволодів цим телефоном, у апеляційних скаргах не оспорюється та підтверджено самим обвинуваченим у суді першої інстанції.

Однак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 , які є аналогічними показанням, що надані ним у суді першої інстанції, про відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з посиланням на те, що він набув мобільний телефон «Xiaomi Redmi A4 2Gb RAM 32 Gb ROM Dark grey» правомірно - внаслідок того, що потерпілий ОСОБА_10 добровільно відмовився від згаданого телефону, викинувши його в загальнодоступному місці, на думку колегії суддів, позбавлені підстав.

Частиною 2 ст.185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення включає такі ознаки: дію (таємне, незаконне, безоплатне, поза волею власника вилучення чужого майна); наслідок, який полягає в переході чужого майна до володіння чи розпорядження обвинуваченого; причинний зв`язок між дією та наслідком; спосіб, що характеризується таємністю.

Суб`єктивна сторона крадіжки становить прямий умисел і корисливий мотив. Вид вини безпосередньо випливає із суті вчинюваних обвинуваченим активних дій щодо протиправного вилучення майна. Інтелектуальні ознаки умислу проявляються в тому, що винний, незаконно вилучаючи майно, чітко усвідомлює незаконний характер своїх дій, розуміє, що не має на майно, яке ним вилучається, жодного права. Вилучаючи майно, обвинувачений усвідомлює той факт, що воно вибуде із володіння власника чи законного володільця, розуміє, що ці особи будуть позбавлені можливості реалізовувати свої правомочності щодо викраденого майна. Вольова ознака умислу відображається в бажанні винного незаконно вилучити відповідне майно й позбавити власника чи законного володільця володіти, користуватися чи розпоряджатися відповідним майном.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року (справа №464/3742/15-к), Верховного Суду України від 11 грудня 2014 року (справа №№5-23кс14), заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилось з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці, особою, яка знала, кому належить це майно, знала, де знаходиться власник речі, однак умисно перешкоджала йому в праві володіння майном, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатись знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику невідомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати й сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_10 підтвердив те, що він у ході ескалації конфлікту з ОСОБА_11 , під час чого був присутній ОСОБА_9 , розумів, що відбудеться бійка й через це відкинув на землю належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi A4 2Gb RAM 32 Gb ROM Dark grey», який на той час ще й перебував у кредиті. Після бійки почав шукати свій телефон, на його запитання та прохання повернути цей телефон ОСОБА_9 відповів, що не брав його. Під час зазначених обставин обвинувачений не повертав йому телефон, який після його звернення в поліцію було знайдено в ломбарді.

Свідок ОСОБА_11 підтвердив показання потерпілого в тому, що перед бійкою між ними, очевидцем якої на місці злочину був ОСОБА_9 , ОСОБА_10 дістав свій мобільний телефон і відкинув його. При цьому, він ( ОСОБА_11 ) наголошував усім присутнім не чіпати згаданий телефон. Між тим, після бійки потерпілий повідомив, що в нього зник телефон. Мобільним телефоном ОСОБА_10 заволодів обвинувачений і затим запропонував йому віднести телефон потерпілого до ломбарду, на що він ( ОСОБА_11 ) відмовився.

Показання свідка ОСОБА_11 об`єктивно узгоджуються з даними довідки «Ломбарду «Свіжа копійка» №1662/10 від 30 жовтня 2017 року, відповідно до якої встановлено, що 03 жовтня 2017 року (наступного дня за вчиненням злочину) о 05 годині 27 хвилин ОСОБА_14 заклала до ломбарду належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Xiaomi Redmi A4 2Gb RAM 32 Gb ROM Dark grey». Обвинувачений же в місцевому суді підтвердив те, що 03 жовтня 2017 року в темний час доби через невідому йому особу, тобто ОСОБА_14 , заклав наведений вище телефон у ломбард.

Таким чином, показання потерпілого є логічними, послідовними й повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_11 та вказаним вище письмовим доказом, а тому об`єктивних підстав не довіряти цим доказам немає. Більше того, вони частково підтверджуються і наведеними вище показаннями самого ОСОБА_9 у судовому засідання першої інстанції, проте його твердження, які зводяться до правомірного набуття ним мобільного телефону, підлягають критичній оцінці, є неспроможними та способом захисту від пред`явленого йому обвинувачення, оскільки спростовуються сукупністю викладених вище взаємоузгоджених та підтверджуючих зміст один одного доказів у матеріалах кримінального провадження.

Так, аналіз цієї сукупності доказів свідчить про те, що ОСОБА_10 перед бійкою відкинув на землю належний йому мобільний телефон, який перебув у кредиті, з метою його збереження. Водночас ОСОБА_11 наголосив усім присутнім, у тому числі й ОСОБА_9 , не чіпати телефон потерпілого. Одразу ж після закінчення конфлікту ОСОБА_10 здійснював пошуки його телефону, що додатково підтверджує те, що він не відмовлявся від свого майна. Натомість, обвинувачений, перебуваючи в цей час поряд із потерпілим, не тільки не повідомив ОСОБА_10 про перебування розшукуваного телефону в нього, а навпаки на запитання останнього зазначив про те, що він зазначеного вище мобільного телефону не брав, а, отже, в такий спосіб умисно перешкоджав потерпілому в реалізації його права володіти майном.

Тобто, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що мобільний телефон «Xiaomi Redmi A4 2Gb RAM 32 Gb ROM Dark grey» є завідомо чужим для нього, оскільки належить ОСОБА_10 , скориставшись обставинами конфлікту між потерпілим і ОСОБА_11 , таємно викрав телефон потерпілого, наміру повертати його не мав, оскільки фактично відразу (через декілька годин) за допомогою іншої особи здав до ломбарду, керуючи корисливим мотивом і метою незаконного збагачення. Крадіжку чужого майна обвинуваченим вчинено повторно з огляду на наявність у нього на момент злочину незнятих і непогашених судимостей за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України (т.3 а.п.10-11).

Ураховуючи викладені вище обставини та їх кримінально-правове значення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а тому відсутні підстави для закриття кримінального провадження з наведеної в апеляційній скарзі обвинуваченого реабілітуючої підстави.

Разом з цим, доводи прокурора про необхідність закриття справи у зв`язку зі смертю ОСОБА_9 є слушними.

Виходячи з положень п.5 ч.1 ст.284 та ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження, якщо помер обвинувачений.

Апеляційним судом установлено, що ОСОБА_9 помер до набрання вироком законної сили 30 січня 2023 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 лютого 2023 року.

За таких обставин, оскаржуваний вирок належить скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Отже, апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_9 залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 02 квітня 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2017 року за №0002747, закрити у зв`язку зі смертю ОСОБА_9 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4