Копія Справа №678/1036/23
Провадження №1-кп-678-97/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів матеріали кримінального провадження №0000175 від 06.06.2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, непрацюючого, інвалідності немаючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 18.03.2022 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за майнові злочини, востаннє 18.03.2022 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік, на шлях виправлення не став та маючи не зняту, та не погашену судимість, повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, 06.06.2023 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 , прийшовши до багатоквартирного будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , та перебуваючи біля вхідних дверей в квартиру АДРЕСА_4 , переконавшись, що у вказаній квартирі нікого немає та знаючи де потерпіла ОСОБА_4 зберігає ключ від замка до вхідних дверей квартири, прийняв рішення про таємне викрадення чужого майна із вказаної квартири.

В той же час, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який Указами Президента України №133/2022, №259/2022, №341/2022, №573/2022, №757/2022, №58/2023, №254/2023 від 01.05.2023 року продовжено до 20.08.2023 року, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись знайденим ключем від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , належної ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_3 , відчинив врізний замок та незаконно проник в середину квартири та знаходячись в житловій кімнаті вітальні (кімната АДРЕСА_5 ) підійшов до полиці серванту де знаходилась жіноча сумка, в середині якої знаходилося портмоне та переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, викрав із портмоне грошові кошти в сумі 700 (сімсот) грн.., двома купюрами, одна номіналом 200 (двісті) та одна номіналом 500 (п`ятсот) гривень, належні потерпілій ОСОБА_4 , які помістив в кишеню та з викраденими коштами покинув приміщення квартири зачинивши врізний замок вхідних дверей вказаним ключем. Таким чином, ОСОБА_6 своїми злочинними діями завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 700 грн.

Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно в умовах воєнного стану).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду показання, про те, що він дійсно за вказаних обставин, у вказаний час та у вказаному місці вчинив крадіжку грошових коштів належних потерпілій ОСОБА_4 . Всі обставини зазначені у обвинувальному акті він визнає в повному обсязі, нічого не оспорює та підтверджує їх. Свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення він визнає в повному обсязі, щиро розкаюється, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілій, просить вибачення у потерпілої за свої дії, просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні надала показання про те, що 06.06.2023 року близько 15 год. 30 хв. вона пішла до своєї матері додому, при цьому вхідні двері своєї квартири АДРЕСА_6 , вона зачинила на внутрішній замок, а ключ заховала у жіночий туфель чорного кольору, що був поруч зі вхідними дверима. Додому вона повернулась приблизно о 17 год. 40 хв. того ж дня, і коли почала у туфлі чорного кольору шукати ключ від вхідних дверей, то його там не виявилось. Коли вона почала поруч з дверми переглядати інше взуття, яке знаходилось на полицях, то виявила ключ у кросівку, тобто не там де вона його залишала напередодні. Після цього вона відчинила вхідні двері та зайшла всередину. В кімнаті де знаходився телевізор вона почала оглядати свої речі, та побачила на стінці на полиці свою жіночу чорну сумочку, яка лежала боком, тобто не так само як вона її залишала напередодні. Вона одразу почала перевіряти вміст своєї сумочки, а саме портмоне для документів, то виявила відсутність грошових коштів в сумі 700 (сімсот) грн., двома купюрами, одна номіналом 200 (двісті) та одна номіналом 500 (п`ятсот) грн., також був відсутній папірець зеленого кольору на якому був записаний синьою пастою номер мобільного телефону. У крадіжці з проникненням вона одразу запідозрила ОСОБА_6 , оскільки останній знав де може знаходитись ключ від вхідних дверей її квартири. Вона обвинуваченого знає давно, вони разом ще у школі навчались, та у неї з ним добрі стосунки. Вона і досі не розуміє навіщо обвинувачений вчинив даний вчинок. Підтверджує те, що обвинувачений ОСОБА_6 вибачався перед нею за даний вчинок і вона його пробачає. Будь-яких претензій матеріального або морального характеру у неї до обвинуваченого немає, він їй завдані збитки відшкодував повністю. Просить суд суворо не карати ОСОБА_6 , не позбавляти його волі, а надати шанс для виправлення.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновки експертів з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень КК України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно в умовах воєнного стану).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Згідно ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є рецидив злочинів.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 , являється особою раніше судимою, повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої та відшкодував останній завдані збитки, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з 2020 року з діагнозом: F10.3, за місцем проживання характеризується позитивно, що відповідно пом`якшує йому покарання.

Відповідно до висновку судово-психіатичного експерта №400 від 19.06.2023 року встановлено, що ОСОБА_6 на період інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. ОСОБА_6 усвідомлював свої дії та міг керувати ними на період інкримінованого йому кримінального правопорушення. ОСОБА_6 на даний час виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, усвідомлює свої дії та може керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Тобто, обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за вчинене.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнивши його від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків визначених ст.76 КК України, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень, а саме за проведення судової дактилоскопічної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/123-23/6467-Д від 28.06.2023 року (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-23/6467-Д від 28.06.2023 року) (Т.1 а.с.76-84), які у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 в доход державного бюджету документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, які становлять 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень, а саме за проведення судової дактилоскопічної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/123-23/6467-Д від 28.06.2023 року (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-23/6467-Д від 28.06.2023 року) (Т.1 а.с.76-84).

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- 4 папілярних візерунка окремих частин лодоні рук, які було відкопійовано за допомогою технічної плівки «Скотч» та перенесено до додатку №1 до протоколу огляду місця події від 06.06.2023 року, який поміщено до паперового конверту на якому зазначено пояснювальний напис та підписи учасників огляду та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області (місцезнаходження смт.Летичів, вул.І.Франка, 20, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, п.і.31500), - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.55-56);

- тимчасово вилучене майно, а саме: грошову банкноту номіналом 200 гривень з серійним номером «ВИ5449787» зразка 2007 року, та папірець зеленого кольору на якому наявний напис «» (номер мобільного телефону потерпілої ОСОБА_4 ), - після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за належністю, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 08.06.2023 року (ЄУН справи №678/758/23 провадження №1-кс-678-281/23) (Т.1 а.с.61-62);

- дактилокарти, заповнені на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , сліди пальців рук, вилучені 06.06.2023 року при огляді місця події, і поміщені до паперового конверту на якому наявний пояснювальний напис та опечатано печаткою «Для пакетів 19/123 Хмельницький НДЕКЦ МВС України», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області (місцезнаходження смт.Летичів, вул.І.Франка, 20, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, п.і.31500), - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.85-86).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1