У Х В А Л А

Іменем України

30 серпня 2023 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Деснянського районного суду м. Києва клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002070 від 07.07.2023

за участю:

прокурора - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2023 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Деснянського УП ГУНП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002070 від 07.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України.

Далі у клопотанні детально викладені обставини можливо вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Серед іншого зазначено, що 06.07.2023, приблизно о 20.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у зоні відпочинку біля о. Алмазне, що за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, вступив у словесний конфлікт з компанією людей, що відпочивала поряд, серед яких перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході розвитку словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, тримаючи в руці предмет, що має колюче-ріжучі властивості, ззовні схожий на ніж, наніс ним один удар в область черевної порожнини та один удар в ділянку лівого передпліччя потерпілого ОСОБА_8 , спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини,з ушкодженням великого чепця тонкої кишки та колото-різане поранення м`яких тканин лівого передпліччя.

07.07.2023 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

08.07.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.09.2023 року.

Обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.07.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.07.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 від 07.07.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 07.07.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 від 07.07.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 07.07.2023; протоколом представлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_10 від 07.07.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 07.07.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_11 від 07.07.2023; речовими доказами у кримінальному провадженні; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.08.2023.

Постановою керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 07.10.2023 року.

Завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002070 від 07.07.2023, не вбачається можливим, у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, пов`язаного з отриманням висновків комплексної амбулаторної психолог-психіатричної експертизи, судових молекулярно-генетичних експертиз, судової медичної експертизи.

У зв`язку із чим, сторона обвинувачення дійшла до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строку дії застосованого останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи продовження існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, при цьому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, а перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе здійснити дії, спрямовані на уникнення ним покарання і не виконання процесуальних обов`язків.

Слідчий просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, тобто до 07 жовтня 2023 року включно.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити і продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Захисник, адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, посилався на необґрунтованість підозри. На думку захисника його підзахисний діяв в межах необхідної оборони. Існування ризиків, на які вказував прокурор, на думку захисника, не доведені. Вказував, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки за місцем проведення досудового розслідування. Просив слідчого суддю обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з наданих стороною обвинувачення матеріалів, слідчим відділом Деснянського УП ГУНП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002070 від 07.07.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

07.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння - тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 08.07.2023, ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.09.2023.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002070 від 07.07.2023, відповідно постановою керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва продовжено до 3-х місяців, тобто до 07.10.2023.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вимогами частини першої статті 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких належить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч.3 ст.197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

В ході розгляду зазначеного клопотання, слідчим суддею перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування фактичними даними, отриманими за результатами проведених процесуальних і слідчих дій, сукупність яких на даному етапі досудового розслідування, надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором та слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя погоджується з доводами, викладеними у наданому клопотанні, щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час повністю не відпали і не зменшилися.

Так, слідчий суддя вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваного, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі і, розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, а також враховуючи воєнний стан на території України, може намагатись уникнути досудового розслідування, тим більше, що на початкових його етапах, коли розкриття злочину найбільш ефективне. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказана позиція узгоджується з висновком Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначає, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту, щодо існування міцних соціальних зв`язків у підозрюваного за місцем проведення досудового розслідування, оскільки останній не одружений, дітей не має, не працює.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки анкетні дані, включаючи місце проживання відомі підозрюваному. Таким чином існують обґрунтовані підстави вважати, що останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків шляхом погроз, вмовляння чи підбурювання до дачі неправдивих показань.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та свідків, та дослідження їх судом.

Наявний також ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній неодноразово вже притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за злочини проти життя та здоров`я особи, офіційно не працевлаштованій, тобто не має джерел доходу.

Дійшовши висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу суд враховує те, що досудове слідство у строки тримання під вартою підозрюваного завершити неможливо, так як необхідно провести, ще ряд слідчих дій, а також суд враховує дані про особу підозрюваного, який неодноразово був засуджений у минулому, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який продовжується і у якому уникнути слідства легше ніж під час миру, а тому суд вважає, що недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

Також, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Тож, враховуючи характер інкримінованих ОСОБА_5 діянь, передбачених ч.1 ст.121 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановлені ухвали у кримінальному провадженні не визначати розмір застави.

Вирішуючи питання про строк на який має буди продовжено запобіжний захід, слідчий суддя враховує, що строк досудового слідства продовжено до 07.10.2023, а тому і строк дії запобіжного заходу має бути продовжено до 07.10.2023 року

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 194, 197, 199, 309, 395, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002070 від 07.07.2023 року - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.10.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 07 жовтня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1