справа № 399/377/23
провадження № 1-кп/399/65/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Онуфріївка обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 26.05.2023 року, яка надійшла разом з обвинувальним актом та додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 11.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камбурліївка, Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, розлучений, працюючого в СТОВ "Родіна", не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною i незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенцiями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року,а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави України та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) Володимир Путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували i розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

24.02.2022 Законом України № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні " затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та на всій території України введено воєнний стан iз 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був неодноразово продовжений.

07.02.2023 Законом України № 2915-IX затверджено Указ Президента України вiд 06.02.2023 №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, вiйськовослужбовцi Збройних Сил Росiйської Федерацiї, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державний кордон України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернiгiвськiй, iнших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, вiйськовi частини, iншi об`єкти, якi мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі територiї та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

В той же час, Указом Президента України вiд 15 травня 2017 року № 133/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки i оборони України від 28 квітня 2017 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежуючих заходів (санкцій)", серед яких, заборона Інтернет - провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів сервісів "Mail.ru" (www.mail.ru) та соціально - орієнтованих ресурсів "Вконтакте" (www.vk.com) та "Одноклассники" (www.ok.ru). Дію вказаного указу було продовжено Указом Президента України вiд 14 травня 2020 року № 184/2020.

Разом з тим, 27 лютого 2022 року Національний центр оперативно технічного управління електронними комунiкацiйними мережами України видав розпорядження щодо блокування автономних систем, що зобов`язало провайдерів заблокувати мільйони IР - адрес у російському сегменті інтернету.

Вказане показує, що такі ресурси як "Mail.ru" (www.mail.ru), "Вконтакте" (www.vk.com) та "Одноклассники" (www.ok.ru) становлять реальну загрозу інформаційному простору України, та можуть бути використані державою - агресором для збору інформації та реалізації iнформацiйно - психологічних операцій на шкоду Україні.

Однак, всупереч політичному курсу та тенденціям, що виникли в Україні спрямовані на захист iнформацiйного простору держави, деякими користувачами мережі Інтернет здійснюється обхід вказаних методів за допомогою спеціально створених програм та додатків.

Так, судом встановлено, що починаючи з 01 грудня 2022 року громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з власного аккаунта ( ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 ) " ОСОБА_6 " в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет "Одноклассники", який є відкритий і до якого мають доступ всі користувачі зазначеного ресурсу мережі Інтернет, із використанням спеціалізованого програмного забезпечення, здійснив обхід блокування встановленого Указом Президента України Інтернет ресурсу "Одноклассники" та поширив матеріали, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Росiйської Федераціїпроти України, розпочату у 2014 році.

01.12.2022 ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи планшет Lenovo Тb Х6С6F серійний номер YF1RТМ6Z(82), на власному aккayнті (https://ok.ru/profile/22) " ОСОБА_6 " в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет "Одноклассники" поширив серед " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (всього 150 осіб) та "Підписників" (всього 17 осіб) свого аккаунту, а також всіх відвідувачів своєї сторінки, публікацію спільноти "ПРО ФЛОТ, АРМИЮ, АВИАЦИЮ" від ІНФОРМАЦІЯ_5 , що починається словами " ІНФОРМАЦІЯ_6 . После того, как российские войска в начале ноября оставили Херсон, туда вошли ВСУ..." i закінчується словами "... Сейчас, все "ждуны", которые махали укрофлагами и радостно встречали ВСУ - отправятся умирать за преступный киевский режим. Украинский мир он такой, просто праздник какой то".

Відповідно до висновку спеціаліста вiд 11.05.202З № 01-10/379/1 у матеріалах, що поширив ОСОБА_3 , містяться висловлювання, спрямовані на глорифікацію осіб, які здійснили збройну агресію Російської Федерацiї проти України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерацiї проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерацiї проти України, розпочату у 2014 році, 22.03.2023 ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи планшет Lenovo Тb Х6С6F серійний номер YF1RТМ6Z(82), на власному aккayнті (https://ok.ru/profile/22) " ОСОБА_6 " в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет "Одноклассники" поширив серед "Друзів" (всього 150 осіб) та "Підписників" (всього 17 осіб) свого аккаунту, а також всіх відвідувачів своєї сторінки, публікацію користувача " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", що починається словами " Поэт - боец невидимого фронта. Однако, победить в битве словом зачастую не менее важно, чем на поле боя ..." і закінчується словами " Это стихотворение о возмездии. О справедливости. О том, что иначе нельзя." та відеозапис " IMG_4497.MOV " в якому народний артист РФ ОСОБА_7 декламує вірш на фоні пропагандистського відео антиукраїнського характеру.

Відповідно до висновку спеціаліста вiд 11.05.202З № 01-10/379/1 у матеріалах, що поширив ОСОБА_3 , містяться висловлювання, спрямовані на виправловування збройної агресії Російської Федерацiї проти України.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 436-2 КК України, а саме поширення матерiалiв, у яких мiститься виправдовування збройної агресiї Росiйськоi Федерації проти України, розпочатої у 2014 роцi, а також глорифiкацiя осiб, якi здійснювали збройну агресію Росiйської Федерацiї проти України, розпочату у 2014 році.

Між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним (на час досудового розслідування) ОСОБА_3 , за участі захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 26.05.2023 року укладена угода про визнання винуватості.

За змістом угоди про визнання винуватості 16.05.2023 року підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Росiйськоi Федерації проти України, розпочатої у 2014 роцi, а також глорифiкацiя осiб, якi здійснювали збройну агресію Росiйськоi Федерацiї проти України, розпочату у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України вчинене за обставин, які повністю відповідають обставинам зазначеним у обвинувальному акті та зазначені вище.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, щиросердечно розкаявся у вчиненому, встановлено, що активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 - за ч.2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна та на застосування положень ст. 75 КК України встановивши іспитовий строк визначений судом, та відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на нього зобов`язання, визначені судом.

Із запропонованим видом та мірою покарання підозрюваний ОСОБА_3 згоден.

За змістом угоди підозрюваний ОСОБА_3 розуміє наслідки укладання та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваному роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле та свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України беззастережно визнав повністю. Зазначив, що кримінальне правопорушення ним скоєне за фактичних обставин викладених в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості. Він розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид та міру передбаченого угодою покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості. Також зазначив, що угоду про визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив затвердити угоду. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, просив затвердити угоду та винести відповідний вирок на підставі угоди з покаранням, яке було узгоджене сторонами в угоді. Також прокурором зазначено, що угода укладена добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Просив скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді та повернути речові докази обвинуваченому.

Обвинувачений вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2, ч. 4 (п.1), ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема: нетяжких злочинів. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з положеннями п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у т.ч. на отримання правової допомоги безоплатно, у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, усвідомлює, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Судом також з`ясовано у обвинуваченого, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі.

Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений (підозрюваний на стадії досудового розслідування) під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання погоджена сторонами в угоді передбачена санкцією ч.2 ст.436-2 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За положеннями ч.2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, зокрема, про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним за участю його захисника необхідно затвердити, ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України так як вина його доведена повністю і його дії суд кваліфікує по ч.2 ст. 436-2 КК України, та призначити йому узгоджені сторонами вид та міру покарання, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Цивільний позов не пред`являвся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2023 року накладено арешт на майно із забороною у їх користуванні та розпорядженні.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи зазначену норму закону та встановлені судом фактичні обставини справи суд дійшов висновку про скасування арешту майна.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 26.05.2023 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 11.05.2023 року за ч.2 ст. 436-2 ККУкраїни.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не пред`явлено. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2023 року у справі № 405/3359/23 провадження 1-кс/405/1604/23 та дозволити власнику майна користуватися та розпоряджатися майном.

Речовий доказ мобільний телефон Redmi 9A серійний номер НОМЕР_2 IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з встановленими сiм-картами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ; планшет Lenovo Тb Х6С6F серійний номер НОМЕР_7 (82) повернути власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1