УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000635 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000635 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 09.06.2023, приблизно о 00 годині 40 хвилини, на проїжджій частині вулиці Будівельників, м. Києва поблизу домобудівництва 41, сталось зіткнення автомобіля марки "BMW I3" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з автомобілем марки "NISSAN ALMERA" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки, чисельних різаних рваних ран тіла.

За вказаним фактом 09.06.2023 розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

09.06.2023 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, оглянуто автомобіль марки "NISSAN ALMERA" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 07.06.2023 належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому вказаний автомобіль було вилучено та поміщено на територію спеціального майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований за адресою: м. Київ, вул. г. Хоткевича, 20-Б.

Вилучений пошкоджений автомобіль марки "NISSAN ALMERA" реєстраційний номер НОМЕР_2 , на теперішній час залишається не відремонтованим та містить на собі сліди дорожньо-транспортної події.

Прокурор у клопотанні зазначає, що виходячи з того, що автомобіль марки "NISSAN ALMERA" реєстраційний номер НОМЕР_2 , містить на собі сліди дорожньо-транспортної події, його необхідно дослідити та встановити ряд питань: встановити справність органів керування автомобіля марки "NISSAN ALMERA" реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом проведення судової автотехнічної експертизи та встановити розташування механічних пошкоджень на транспортному засобі, які утворились в результаті ДТП, у процесі проведення експертиз виникне необхідність у проведенні огляду вилученого автомобіля марки "NISSAN ALMERA" реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як зазначає прокурор, без проведення вищезазначених експертиз із зазначеним транспортним засобом, неможливо іншим способом довести усі об`єктивні обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної події та встановити механізм ДТП.

Крім того, прокурор у клопотанні вказує, що автомобіль марки "NISSAN ALMERA" реєстраційний номер НОМЕР_2 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, а тому враховуючи викладене просить на вказане майно накласти арешт.

У судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні про арешт майна просив проводити розгляд без її участі.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Головним управлінням Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000635 від 09.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане майно зумовлено необхідністю збереження речового доказу, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 від 09.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000635 від 09.06.2023 майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речового доказу, що залишив на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, наявність підстав для проведення експертизи, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000635 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки "NISSAN ALMERA" реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися арештованим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1