Справа № 1-1/12
Провадження №1-в/713/26/23
УХВАЛА

іменем України

01.06.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

В С Т А Н О В И В :

22.05.2023 року ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В клопотанні зазначив, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2013 року його визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.190ч.1, 190 ч.2, 190 ч.4, 222 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України, і призначено покарання: за ст. 190 ч.1 КК України у виді одного року обмеження волі; за ст. 190 ч.2 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі; за ст.190 ч.4 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за виключенням житла; за ст. 222 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 17000,00 (Сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах установах, організаціях усіх форм власності строком на два роки; за ст. 358 ч.2 КК України (в редакції статті, що діяла на момент вчинення злочину) у виді двох років позбавлення волі; за ст. 358 ч.3 КК України (в редакції статті, що діяла на момент вчинення злочину) у виді одного року три місяці обмеження волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України ОСОБА_5 остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк п`ять років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за виключенням житла, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах установах, організаціях усіх форм власності строком на два роки. Обрану міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання. В строк відбуття покарання зараховано період затримання та утримання під вартою з 04 лютого 2009 року по 12 серпня 2009 року включно.

Під час оголошення вироку не був присутній, вирок було проголошено в його відсутності, розписку про вручення копії вироку не підписував, копію вироку не було вручено, від відбуття призначеної йому міри покарання вироком від 23.04.2013 року не ухилявся, в розшук за ухилення від відбуття покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2013 року оголошений не був, будь-яких кримінальних правопорушень не вчиняв, про суть вироку довідався нещодавно.

Оскільки відсутні дані про його ухилення від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 чи ст.390 КК України, та відсутні відомості про вчинення ним нового кримінального правопорушення, своєю поведінкою не перешкоджав процедурі виконання вироку.

Просить звільнити від призначеного покарання на підставі ст.80 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на два роки, призначеного вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2013 року. Клопотання розглянути за його відсутності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості чи докази того, що ОСОБА_5 ухилявся від виконання вироку від 23.04.2013 року, чи був в розшуку щодо ухиляння від виконання даного вироку.

В судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, вважав, що підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, немає.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, адресат відсутній за вказаною адресою.

В судове засідання захисник ОСОБА_7 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судове засідання захисник ОСОБА_8 не з`явилась. До початку розгляду справи скерувала електронного листа, в якому зазначила, що не є захисником ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши захисника ОСОБА_4 , прокурора, дослідивши клопотання та матеріали кримінальної справи №1-1/12, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінальної справи 1-1/12 судом встановлено:

23 квітня 2013 року вироком Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 190 ч.4, 222 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України, і призначено покарання: за ст. 190 ч.1 КК України у виді одного року обмеження волі; за ст. 190 ч.2 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі; за ст.190 ч.4 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за виключенням житла; за ст. 222 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 17000,00 (Сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах установах, організаціях усіх форм власності строком на два роки; за ст. 358 ч.2 КК України (в редакції статті, що діяла на момент вчинення злочину) у виді двох років позбавлення волі; за ст. 358 ч.3 КК України (в редакції статті, що діяла на момент вчинення злочину) у виді одного року три місяці обмеження волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України ОСОБА_5 остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк п`ять років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за виключенням житла, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах установах, організаціях усіх форм власності строком на два роки. Обрану міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання. В строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 зараховано період затримання та утримання під вартою з 04 лютого 2009 року по 12 серпня 2009 року включно. Цивільний позов ВАТ «Банк Руський Стандарт» до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 263358,02 грн. залишено без розгляду.

23 квітня 2013 року судом у зв`язку з ухиленням підсудного ОСОБА_5 до суду, кримінальну справу розглянуто відповідно до п.1 ч.2 ст.262 КПК України (1960 року).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.262 КПК України (1960 року), розгляд справи при відсутності підсудного допускається лише у виняткових випадках, а саме: коли підсудний перебуває за межами України і ухиляється від явки до суду.

24 квітня 2013 року копію вироку було направлено всім учасникам кримінальної справи, зокрема: підсудному ОСОБА_5 , його захиснику ОСОБА_7 , громадському захиснику ОСОБА_6 (Том 4, а.с.181).

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09 липня 2013 року вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2013 року щодо ОСОБА_5 скасовано в частині вирішення цивільного позову та направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же суд в іншому складі суддів. В решті даний вирок залишено без змін.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Частина 6 вказаної статті передбачає, що особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Положенням ч.1 ст.74 КК України визначено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.152 КВК України однією із підстав звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема, в строк десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Згідно з ч.3, ч.4 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності. Передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Установлює необхідність дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Судом встановлено, що 04 березня 2011 року постановою Вижницького районного суду Чернівецької області, оголошено розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 . Змінено ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на утримання під вартою з послідуючим етапуванням в СІЗО №33 ДДВП в Чернівецькій області в розпорядження Вижницького районного суду Чернівецької області. (Том 5, а.с. 92).

Копію постанови 04.03.2011 року вих. №2364/1-20/11 направлено до виконання начальнику Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області та прокурору Вижницького району. (Том 5, а.с.93).

Згідно відповіді начальника Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області від 17.05.2011 року вбачається, що останній повідомив, що відносно ОСОБА_5 , який переховується від суду за скоєння злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 190 ч.4, 222 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №10910048 від 17.03.2011 року та оголошено в міждержавний розшук. Проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_5 не представилось можливим. На даний час проводиться оперативно-розшукові заходи спрямовані на розшук ОСОБА_5 (Том 5, а.с.112).

Згідно відповіді начальника Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області від 13.09.2011 року вбачається, що останній повідомив, що відносно ОСОБА_5 , який переховується від суду за скоєння злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 190 ч.4, 222 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №10910048 від 17.03.2011 року та оголошено в міждержавний розшук. Проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_5 не представилось можливим. На даний час проводиться оперативно-розшукові заходи спрямовані на розшук ОСОБА_5 (Том 5, а.с.96).

Згідно відповіді начальника Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області від 05.11.2012 року вбачається, що останній повідомив, що відносно ОСОБА_5 , який переховується від суду за скоєння злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 190 ч.4, 222 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №10910048 від 17.03.2011 року та оголошено в міждержавний розшук. На даний час розшукує мий по місцю проживання відсутній, по отриманій інформації ОСОБА_5 переховується в Республіці Італія. (Том 5, а.с.118).

Згідно відповіді начальника Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області від 02.04.2013 року вбачається, що останній повідомив, що відносно ОСОБА_5 , який переховується від суду за скоєння злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 190 ч.4, 222 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №10910048 від 17.03.2011 року. Проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження останнього не представилось можливим. Розшукуваного ОСОБА_5 оголошено в міждержавний та міжнародний розшук, направлено інформацію в НЦБ Інтерпол. (Том 5, а.с.132).

Таки чином, судом встановлено та матеріалами справи переконливо доводиться, що засуджений ОСОБА_5 на протязі тривалого часу ухиляється від виконання обвинувального вироку і відбування призначеного йому Вижницьким районним судом Чернівецької області від 23.04.2013 року покарання, а тому строк давності виконання обвинувального вироку відносно нього застосований бути не може.

В матеріалах провадження міститися достатньо відомостей щодо вжиття належних заходів із сторони держави щодо виконання вироку суду в строки, визначені ст.80 КК України, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (Том.5, а.с.229), нагадуванням щодо виконання вироку (Том.5, а.с.244, 245, 247, 248, 250, 251, 252).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також той факт, що засуджений ОСОБА_5 був обізнаний про необхідність виконання відносно нього вироку суду, яким його засуджено до реальної міри покарання, з 17.03.2011 року був оголошений у розшук, в якому перебуває по даний час, на думку суду засуджений ОСОБА_5 ухилився від відбування покарання, підстав для задоволення клопотання не має, оскільки перебіг строків давності на підставі ч.4 ст. 80 КК України відносно нього було зупинено, а засуджений ОСОБА_5 повинен з`явитись до Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, для фактичного відбуття призначеного йому покарання за вироком суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.80 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя Іван КИБИЧ