Справа № 191/3878/23
Провадження № 1-кс/191/687/23
У Х В А Л А

іменем України

06 вересня 2023 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000792 від 03.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даному матеріалу,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Синельниківського РУП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтовує тим, що 02.09.2023 близько о 21.00 годині водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Миру зі сторони вулиці Садова м. Синельникове, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перебігала проїзну частину в невстановленому місці зліва на право відносно руху вище вказаного автомобілю. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої правої голені.

02.09.2023 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди оглянуто та вилучено до Синельниківського РУП, колісний транспортний засіб: «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_7 , але яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 , котрий зберіг на собі механічні пошкодження характерні для вказаної ДТП.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, проведення експертиз та фактичне позбавлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Слідчий вважає, що вилучений в ході огляду місця події від 02.09.2022, колісний транспортний засіб: автомобіль «ВАЗ 217030» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , має значення речового доказу, та з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно на підставі ст. 170 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_7 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, з клопотанням слідчого згоден.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, приходить до наступного.

03.09.2023 за №0000792до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

02.09.2023 в ході проведення огляду місця дорожньо- транспортної пригоди оглянуто та вилучено до Синельниківського РУП колісний транспортний засіб ВАЗ-217030, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб ВАЗ-217030, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_7 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, а також для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ може зберігатися у сторони кримінального провадження, якщо він добровільно наданий, або на підставі судового рішення. Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, речі, вилучені в ході проведення огляду, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що вилучений в ході огляду місця ДТП від 02.09.2023 транспортний засіб ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власника якого встановлено, є речовим доказом, тому з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування та збереження речового доказу, суд вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, шляхом позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення 02.09.2023 огляду місця події транспортний засіб ВАЗ- 217030, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

Копію ухвали направити слідчому.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1