УХВАЛА

17 січня 2023 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про залучення експерта для проведення судової інженерно транспортної експертизи з дослідженням обставин та механізму дорожньо транспортної пригоди в кримінальному провадженні за № 0000270 , -

ВСТАНОВИЛА:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про залучення експерта для проведення судової інженерно транспортної експертизи з дослідженням обставин та механізму дорожньо транспортної пригоди в кримінальному провадженні за № 0000270.

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000270, від 16.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України.

У ходу досудового слідства встановлено, що 16 вересня 2022 року, приблизно в 22 год. 00 хв., водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби по проїзній частині вул. Суворова м. Сарни Рівненської області зі сторони вул. Шевченка у напрямку до вул. Ковельської допустив наїзд на велосипед АИСТ під керуванням ОСОБА_7 .

У результаті ДТП ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події.

01 грудня 2022 року з участю підозрюваного ОСОБА_4 був проведений слідчий експеримент, де він самостійно, без будь-яких підказок від учасників слідчої дії, показав усі параметри та обставини виникнення ДТП, а саме, те, що велосипедист ОСОБА_7 , перед ДТП рухалась в попутному напрямку, попереду по правому тротуарі, з якого змінила напрямок свого руху ліворуч і почала з тротуару виїжджати на праву смугу руху перед його автомобілем.

Однак, лише 21 грудня 2022 року старшим слідчим ОСОБА_6 надрукована постанова про доручення проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди» у вихідних даних якої не має варіанту розвитку обставин ДТП, які вказував ОСОБА_4 на допитах і на самому слідчому експерименті 01.12.2022, де він усі параметри самостійно, в добровільному порядку показав, відповідаючи на запитання старшого слідчого ОСОБА_6 .

У вищевказаній постанові від 21.12.2022 вказані хибні, надумані вихідні дані, а саме те, що велосипедист ОСОБА_7 перед ДТП рухалась по проїзній частині вул. Суворова м. Сарни.

Жодного разу, ні в допитах, ні на слідчому експерименті, ОСОБА_4 не вказував, що велосипедист рухалась по проїзній частині вул. Суворова м. Сарни. Також у ній невірно вказано момент виникнення перешкоди для ОСОБА_4 .

Ніякої перешкоди для руху велосипедист ОСОБА_7 водію ОСОБА_4 не створювала, оскільки рухалась прямолінійно в попутному напрямку, попереду на правому тротуарі вул. Суворова м. Сарни. Змінивши на правому тротуарі напрямок свого руху ліворуч ОСОБА_7 почала виїжджати на праву смугу руху вул. Суворова м. Сарни, чим створила для ОСОБА_4 небезпеку, а не перешкоду.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.09.2022 встановлено, що він покійну свою сестру ОСОБА_7 останній раз бачив на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, де він не доїжджаючи до моста через річку Случ наздогнав її, яка в той час керуючи велосипедом рухалась по правому узбіччі автодороги в напрямку до м. Сарни. Тетяна керуючи велосипедом рухалась прямолінійно з невеликою швидкістю.

01.12.2022 в ході слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 , яке чомусь проводилось на вул. Суворова м. Сарни, старшим слідчим ОСОБА_6 встановлено, що велосипед АИСТ, під керуванням ОСОБА_7 рухався прямолінійно по правій смузі руху автомобільної дороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони вул. Шевченка у напрямку до вул. Ковельська м. Сарни, Рівненської області, з боковим інтервалом близько 0,78 м. від осі переднього колеса велосипеда до правого краю проїзної частини. Велосипед рухався таким чином, що при експерименті статист керуючи велосипедом відстань 10,0 м подолав за час: 1) 3,76 с.; 2) 3,69 с.; 3) 3,44 с. Позаду велосипеда, в попутному напрямку, прямолінійно по правій смузі руху автомобільної дороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони вул. Шевченка у напрямку до вул. Ковельська м. Сарни, Рівненської області, рухався автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 66,0 км/год., з увімкнутим ближнім світлом фар, з боковим інтервалом 0,7 м. від осі переднього правого колеса до правого краю проїзної частини по ходу свого руху. Місце наїзду знаходиться на правій смузі руху вул. Суворова м. Сарни Рівненської області (відносно руху зі сторони вул. Шевченка м. Сарни Рівненської області в напрямку до вул. Ковельська м. Сарни Рівненської області), на відстані 0,78 м. від правого краю проїзної частини, відстань від перехрестя з вул. Шевченка м. Сарни Рівненської області в напрямку до позначеного місця наїзду становить 97,4 м. Конкретна видимість велосипеда АИСТ, з робочого місця водія автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ближньому світлі фар становить 77,75 м. З моменту об`єктивної можливості виявити перешкоду у вигляді велосипеда АИСТ, автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 до місця наїзду подолав відстань 91,5 м., велосипед АИСТ з моменту його виявлення до місця наїзду подолав відстань 13,75 м. Загальна видимість проїзної частини з робочого місця водія автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при ближньому світлі фар 48,5 м.

Однак, потерпілий ОСОБА_8 свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась на вул. Суворова м. Сарни, не був і момент наїзду автомобіля ВАЗ 2109 на велосипед не бачив, а тому вказати темп руху велосипедиста, його боковий інтервал, місце наїзду на велосипед та інші параметри котрі зафіксував старший слідчий ОСОБА_6 на слідчому експерименті не міг. ОСОБА_8 не міг на слідчому експерименті показати всі вказані параметри котрі зафіксовані в протоколі слідчого експерименту від 01.12.2022 з його участю.

Саме надумані, хибні, недостовірні дані, які старшим слідчим ОСОБА_6 зафіксував на слідчому експерименті з участю потерпілого ОСОБА_8 внесені у вихідні дані постанови про доручення проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди» від 21.12.2022.

Хибні вихідні дані у постанові про доручення проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди» від 21.12.2022. очевидно призведуть до хибного висновку експерта та призведуть до порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_4 та вимог ст. 62 Конституції України, які були допущенні слідчим та процесуальним прокурором під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000270.

Саме параметри які зафіксував старший слідчий, а саме темп руху велосипедиста по проїзній частині, «конкретна видимість велосипедиста «АИСТ», з робочого місця водія автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ближньому світлі фар становить 77,75м, який не правильно встановлений старшим слідчим ОСОБА_6 без участі самого водія та інші параметри, підпадають під Доктрину «плодів отруєного дерева», оскільки експерт в подальшому використовує ці параметри при розрахунках в експертизі і на підставі цих хибних розрахунків може зробити висновок про винуватість ОСОБА_4 .

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Для кваліфікації дій особи за ст. 286 КК судам слід виходити не лише з висновків експертів, в яких встановлено наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ПДР та наслідками, що настали, а із сукупності всіх обставин, що належать до предмета доказування з огляду на особливості складу злочину, передбаченого у ст. 286 КК. Зокрема, оцінці підлягає наявність технічної можливості у водія уникнути наслідків злочину та джерело створення аварійної ситуації (постанова ВС від 24.03.2020 у справі № 130/720/17 (провадження № 51-2134км19), аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 16.10.2019 у справі № 163/1753/17 (провадження № 51-3182км19).

На думку сторони захисту досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться односторонньо та упереджено.

Для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, на думку сторони захисту, експертам автотехнікам необхідно було в постанові про призначення судової інженерно-транспортної експертизи вказати усі вихідні дані котрі були здобуті під час слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував. Просив відмовити у задоволенні клопотання захисту.

Заслухавши поясненя учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Судом встановлено, що старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000270, від 16.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України.

Главою 20 КПК України проведення експертизи та залучення експерта віднесено до слідчих (розшукових) дій. Відповідно до частини другої ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 244 КПК України передбачено, що сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:

1)для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте

-сторона обвинувачення не залучила його або

-для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або

-існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;

2)сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Отже експертиза за клопотанням захисту може призначатися слідчим суддею не в будь-якому випадку, якщо сторона захисту буде вважати її необхідною, а лише за наявності передбачених законом умов, із яких формується предмет дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання про призначення експертизи.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000270.

Відповідно до ст. 45 КПК України у кримінальному провадженні захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного. Отже, здійснюючи захист підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 є суб`єктом, який має право подавати клопотання про проведення експертизи у встановленому КПК України порядку.

Забезпечуючи підозрюваному право на захист (ст. 20 КПК України) та з огляду на принцип змагальності (ст. 22 КПК України), сторона захисту має рівні зі стороною обвинувачення права в питанні збирання доказів, подання клопотань, а також в реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України. Слідчий суддя, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Для кваліфікації дій особи за ст. 286 КК судам слід виходити не лише з висновків експертів, в яких встановлено наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ПДР та наслідками, що настали, а із сукупності всіх обставин, що належать до предмета доказування з огляду на особливості складу злочину, передбаченого у ст. 286 КК. Зокрема, оцінці підлягає наявність технічної можливості у водія уникнути наслідків злочину та джерело створення аварійної ситуації (постанова ВС від 24.03.2020 у справі № 130/720/17 (провадження № 51-2134км19), аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 16.10.2019 у справі № 163/1753/17 (провадження № 51-3182км19).

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Відповідно до статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Отже, вирішуючи питання про призначення експертизи, слідчий суддя, в першу чергу, має встановити, чи наявні встановлені ст. 244 КПК України підстави призначення такої експертизи слідчим суддею.

Експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи (п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5). Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Захист просить призначити призначити судову інженерно транспортну експертизу з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди».

Крім того, як слідує з пояснень сторони захисту, що хибні вихідні дані у постанові про доручення проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди» від 21.12.2022. очевидно призведуть до хибного висновку експерта та призведуть до порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_4 та вимог ст. 62 Конституції України, які були допущенні слідчим та процесуальним прокурором під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000270, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

На думку сторони захисту досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться односторонньо та упереджено.

Для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, на думку сторони захисту, експертам автотехнікам необхідно було в постанові про призначення судової інженерно-транспортної експертизи вказати усі вихідні дані котрі були здобуті під час слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_4 .

Однак захист не надає підтвердження визначеної п. 1 ч. 1 ст. 244 КПК України умови для призначення експертизи та не доручення доказів, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться односторонньо та упереджено.

У відповідності до п. 1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

У відповідності до ст. 91 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, в тому числі його предмет) є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора. Отже, доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, в тому числі відповідності ймовірного предмета кримінального правопорушення визначеним кримінальним законом ознакам, покладається саме на сторону обвинувачення. Неналежне ж доведення стороною обвинувачення цієї обставини може призвести в подальшому під час судового провадження, зокрема, до визнання судом такої обставини недоведеною.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування відсутні встановлені ст. 244 КПК України підстави для призначення слідчим суддею експертизи, про яку заявляє захисник отже в задоволенні клопотання слід відмовити.

З огляду на вище викладене, керуючись ст. 2,7, 223, 242-244 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про залучення експерта для проведення судової інженерно транспортної експертизи з дослідженням обставин та механізму дорожньо транспортної пригоди в кримінальному провадженні за № 0000270 відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1