ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1834/23

10 липня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000224 від 12.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого, востаннє вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 12 січня 2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , починаючи з 2022 року, маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично і наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчинював домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, під час яких висловлював словесні образи і погрози на адресу останньої, що завдало шкоди її психологічному здоров`ю та призвело до погіршення якості життя потерпілої.

Так, ОСОБА_3 , постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 05.04.2023, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення ним 27.03.2023 о 13 год. 10 хв. домашнього насильства у сім`ї, що виразилось в образах нецензурними словами.

Крім того, ОСОБА_3 постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 12.04.2023, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення останнім 27.03.2023, близько 19 год. 40 хв. домашнього насильства в сім`ї, що виразилось в образах нецензурними словами в сторону своєї матері ОСОБА_5 .

Однак, ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи характер своїх противоправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, 12 травня 2023 року о 04:00 год., перебуваючи за місцем свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої протиправні діяння, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у порушенні її сну, чіплянні і безпричинних словесних образах.

Близько 09:00 год., ОСОБА_3 продовжив ображати свою матір ОСОБА_5 нецензурними словами, кричати на неї та висувати претензії щодо не приготованого сніданку. Через деякий час, ОСОБА_3 прийшов на город, де була ОСОБА_5 та знову почав висловлювання нецензурною лайкою в її бік, погрожував фізичною розправою, принижував, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , що зокрема, виразилося у втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також втраті енергійності, повноцінного сну та відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.

Ці дії ОСОБА_3 , які виразилися в домашньому насильстві, тобто, в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, суд кваліфікує за ст. 126-1 КК україни.

В судовому засіданні обвинуваченний ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинувачені визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_5 .

Суд, з`ясувавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , починаючи з 2022 року, за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , вчиняв домашнє насильство, а саме умисне, систематичне, психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості її життя, а тому ці його дії суд, кваліфікує за ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 виду та розміру покарання, суд приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання та наявність обставини, що обтяжує його, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеристику за місцем проживання, те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, кається у вчиненому та попросив вибачення у потерпілої, також суд враховує, що постановою Костопільського районного суду від 27 червня 2023 року ОСОБА_3 , знову, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, приходить до переконання за необхідне обрати обвинуваченому покарання з передбачених санкцією ст. 126-1 КК України, у виді обмеження волі, оскільки саме цей вид покарання буде достатній для виправлення особи та попередження вчинення нових кимінальних правопорушень.

Окрім того, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , неможливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази відсутні.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1