Провадження № 1-кс/161/4139/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 серпня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 та поліс страхування на 5 арк. із зазначеною особою страхувальником ОСОБА_7 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000475 від 05.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у якому 22.06.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_8 . Зважаючи на те, що вищевказане майно відповідає критерія речового доказу, оскільки набуте кримінально протиправним шляхом, окрім того, санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою її забезпечення слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на вищевказане майно.

У судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен зокрема, клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів, захисник клопотання слідчого заперечив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У відповідності до ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.06.2023, яка набрала законної сили, було відмовлено в арешті вищевказаного майна в порядку забезпечення збереження речових доказів.

Підстав вважати, що із часу винесення зазначеної ухвали змінилися обставини та вказане майно набуло значення речового доказу у кримінальному провадженні №0000475 від 05.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, слідчим суддею не встановлено.

Окрім того, слідчим та прокурором у судовому засіданні не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 та поліс страхування на 5 арк. із зазначеною особою страхувальником ОСОБА_7 , є власністю ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000475.

За таких обставин, стороною обвинувачення не доведено, що вищевказане майно може підлягати конфіскації за вироком суду.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні вимог поданого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 та поліс страхування на 5 арк. із зазначеною особою страхувальником ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя