Справа № 202/2898/22
Провадження № 1-кп/177/43/23
У Х В А Л А

29 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні за правилами ст. 174 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000659 від 21.09.2020,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника заявника адвоката ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження №0000659 від 21.09.2020, в рамках якого 22.08.2023 на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , заявленого в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного 14.12.2021 слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.12.2021 накладений арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене в ході обшуку 30.11.2021, в тому числі і на вказаний в клопотанні автомобіль, який належить ОСОБА_3 на праві власності. Накладаючи арешт на автомобіль, слідчий суддя виходив з того, що даний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КРК України, та його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. В подальшому ухвалою слідчого судді того ж суду від 16.02.2022 скасовано арешт, накладений вищезазначеною ухвалою на автомобіль марки Mazda 3, днз НОМЕР_1 в частині заборони користування вказаним майном, залишивши заборону його відчуження та розпорядження ним. Заявниця вважає, що арешт підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки вилучений під час проведення обшуків автомобіль не має доказового значення, не є предметом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містить відомостей про обставини його вчинення. Власник майна є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , однак не має жодного статусу в даному кримінальному провадженні, їй не пред`явлене обвинувачення, а тому вважає, що автомобіль має бути повернутий законному володільцю.

Володілець майна ОСОБА_3 просить скасувати арешт на автомобіль марки Mazda 3, 2007 року випуску чорного кольору днз НОМЕР_1 шляхом заборони права відчуження та розпорядження

В судовому засіданні представник заявниці адвокат ОСОБА_2 вимоги, заявлені в клопотанні, підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.

Прокурор правом на участь в судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання не скористався, надав суду заперечення, згідно яких вважав клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вказав, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що автомобіль марки Mazda 3 днз НОМЕР_1 перебував у користуванні обвинуваченого ОСОБА_6 , який використав його для зберігання та перевезення психотропної речовини метамфетамін, грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, здійснення приватного спілкування із співучасниками злочинів. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи сторін, суддя дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду клопотання суддею встановлено, що на досудовому розслідування в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000659 від 21.09.2020, яке на даний час передано для розгляду Криворізькому районному суду Дніпропетровської області, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.12.2021 задоволено клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні та накладений арешт шляхом заборони права відчуження, розпорядження та користування, на автомобіль Mazda 3, 2007 року випуску, чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_3 .

Підставою арешту стало те, що автомобіль вилучений під час обшуку 30.11.2021 визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна буде розумним та співрозмірним обмеженням права власності та завданням кримінального провадження.

Автомобіль марки Mazda 3, 2007 року випуску, чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16.02.2022 клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволено частково. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року на автомобіль Mazda 3, днз НОМЕР_1 в частині заборони користування вказаним майно, залишивши заборону його відчуження та розпорядження ним.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із ухвали про накладення арешту від 14.12.2021 вбачається, що слідчий суддя, при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, врахував правову підставу для накладення арешту, а саме з метою збереження речових доказів, наслідки арешту майна для підозрюваного або інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, в подальшому арешт на автомобіль був частково скасований та володілець майна на даний час має право користуватися автомобілем, необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

Отже, враховуючи мету накладеного арешту на автомобіль та, виходячи з тієї обставини, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, суд дійшов до висновку, що потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане майно, наразі не відпала, а такий ступінь втручання у права власника майна є пропорційним із завданнями кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000659 від 21.09.2020 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1