ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1098/23 Справа № 190/201/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001115 від 25 жовтня 2018 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, від відбування якого останнього звільнено на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 25 жовтня 2018 року приблизно о 03 год. 00 хв. ночі ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в результаті сварки з ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, у нього виник раптовий злочинний умисел спрямований на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у приміщенні бані домоволодіння АДРЕСА_1 , того ж часу, тобто 25.10.2018 року близько 03 год. 00 хв. ночі, сидячі на одному дивані разом із ОСОБА_9 , знаходячись праворуч від нього, дочекавшись повернення спиною до нього, схопив правою рукою графин, який знаходився на столі напроти та наніс ОСОБА_9 один удар графином в тім`яно-потиличну частину голови зліва. Після чого останній відразу ж почав закривати голову руками, та ОСОБА_7 наніс йому ще один удар скляним графином по рукам, які прикривали тім`яно-потиличну частину голови, від чого ОСОБА_9 втратив свідомість та впав на підлогу, а ОСОБА_7 в свою чергу продовжив наносити ОСОБА_9 ще кілька ударів в тім`яно-потиличну частину голови, чим саме та точну кількість яких слідством не встановлено. Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, забійних ран голови в лобно-тім`яній ділянці голови зліва, двох забитих ран голови в тім`яній ділянці голови зліва, які в своїй сукупності відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основних фаланг 3 та 4 пальців правої руки зі зміщенням відламків відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалого розладу здоров`я понад 3 тижні (більш як 21 день). Тілесні ушкодження у вигляді забитої рани 2-го пальцю правої кисті, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження. Адвокат зазначає, що суд поклав в основу оскаржуваного вироку суперечливі докази. Так, захисник зазначає, що в обвинувальному акті обвинуваченому інкриміновано завдання потерпілому ударів по голові та одного удару по рукам, тоді як сам потерпілий вказав на спричинення йому двох ударів ззаду та лише по голові. Поряд із цим, відповідно до відповіді закладу охорони здоров`я, потерпілий був доставлений до лікарні без тілесних ушкоджень на руках, проте виписаний з закритим переломом основної фаланги 3 та 4 пальців правої кісті зі зміщенням. Окрім цього, виходячи з висновку експерта, тілесні ушкодження були спричинені шляхом завдання не менше одного удару твердим предметом. Між тим у цьому ж висновку експерт констатував, що вони не могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, оскільки розташовані у різних анатомічних ділянках.

Серед іншого, захисник вважає безпідставним посилання у вироку на речові докази скляний графін, ніж кухонний та зразки РБК, оскільки вони доказового значення кримінальному провадженні не мають. З наведених мотивів, на думку захисту, суд дійшов й до необґрунтованого висновку про необхідність знищення графіну та ножа, не врахувавши при цьому, що вони є власністю обвинуваченого та мають матеріальну цінність для нього.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, потерпілого та його представника, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і не визнав свою вину, проте не заперечував, що разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у нього вдома вживав алкогольні напої, а також зауважив, що спочатку вони сиділи за столом втрьох, а потім ОСОБА_11 хтось зателефонував і він поїхав у справах;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який зазначив, що за пропозицією ОСОБА_11 поїхав до ОСОБА_7 , де вони втрьох сиділи за столом, спілкувалися, вживали спиртні напої. Коли ОСОБА_11 поїхав у них виник конфлікт, в ході якого він відвернувся від обвинуваченого, та отримав ззаду удар по голові чимось скляним, після чого він закрив голову руками, але удари продовжувались та він втратив свідомість;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що зустрів ОСОБА_9 та запросив його у гості до ОСОБА_7 , з яким раніше домовився про зустріч у нього вдома. Приїхавши до ОСОБА_7 , вони разом відпочивали за столом, після чого він поїхав у справах;

- протоколами огляду місця події від 25.10.2018 (т.2 а.с.13, 19-20), якими зафіксовано огляд приміщення (бані), розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Під час огляду виявлено плями рідини бурого кольору зовні схожі на кров, вилучено зразки рідини бурого кольору на марлевому тампоні, ніж кухонний з чорною пластиковою ручкою розміром 20х4 см, графін скляний прозорий, з малюнком у формі ромба, які визнано речовими доказами (т.2 а.с.21);

- відповіддю КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» від 19.02.2019, наданою на запит слідчого СВ П`ятихатського ВП (т.2 а.с.24), згідно з якою ОСОБА_12 був доставлений до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» 25.10.2018 о 07.40 год. з діагнозом: відкрита черепно-мозкова травма; струс (забій) головного мозку; множинні рани голови; алкогольне сп`яніння (клінічно). Виписаний з відділення політравми 07.11.2018 з діагнозом: поєднана травма; закрити черепно-мозкова травма; струс головного мозку; забійні рани голови, обличчя; закритий перелом основної фаланги 3 та 4 пальців правої кісті зі зміщенням; забійна рана 2-го пальця правої кісті;

- висновком експерта №75-Е (т.2 а.с.25-29), згідно з яким тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_12 , відносяться до категорії легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень та спричинені внаслідок не менше одного удару тупим твердим предметом з обмеженою площиною в місці контакту. Враховуючи тілесні ушкодження в їх комплексі, вони не могли виникнути при падінні як з висоти власного зросту так і з висоти близької до неї, так як дані тілесні ушкодження розташовані в різних анатомічних ділянках;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2019 та фототаблицею до нього (т.2 а.с.30-31), в ході якого потерпілий ОСОБА_9 в присутності свого представника адвоката ОСОБА_10 , судово-медичного експерта ОСОБА_13 та понятих, показав і розповів як та при яких обставинах йому були спричинені тілесні ушкодження;

- висновком експерта №76 Е-Д (т.2 а.с.35-38), згідно з яким виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли виникнути за тих обставин, на які вказав потерпілий під час проведення з ним слідчого експерименту;

- довідкою КЗ «П`ятихатська центральна районна лікарня» від 25.10.2018 (т.2 а.с.43), згідно з якою ОСОБА_7 25.10.2018 об 11.55 год. звернувся за медичною допомогою з приводу різаної рани в області 1 пальця правої кісті, садна в області ІІІ п. лівої кісті; алкотест 0,76 проміле;

- довідкою КЗ «П`ятихатська центральна районна лікарня» від 25.10.2018 (т.2 а.с.44), згідно з якою ОСОБА_9 звертався за медичною допомогою з приводу відкритої черепно-мозкової травми, множинних різаних ран голови; алкогольне сп`яніння клінічно.

Надаючи оцінку наведеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вирішуючи питання обґрунтованості висновків суду за доводами захисника останнього, колегія суддів виходить з того, що обвинувачений не заперечував обставини перебування з потерпілим за місцем вчинення злочину, а також відсутності сторонніх осіб в момент отримання потерпілим тілесних ушкоджень, в той час як висновком експерта спростовано можливість утворення таких тілесних ушкоджень внаслідок падіння обвинуваченого з висоти власного зросту, що узгоджується з рештою досліджених судом доказів.

Що стосується доводів захисника про суперечливість доказів, покладених в основу вироку, то вони не заслуговують на увагу.

В апеляційній скарзі захисник вказує на те, що кількість отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, зазначена в обвинувальному акті, суперечить показанням потерпілого, наданим ним у суді. Між тим, перевіркою матеріалів провадження встановлено відсутність протиріч, які б ставили під сумнів висновки суду.

Так, згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_7 схопив правою рукою графин, який знаходився на столі напроти та наніс ОСОБА_9 один удар графином в тім`яно-потиличну частину голови зліва, після чого останній відразу ж почав закривати голову руками, та ОСОБА_7 наніс йому ще один удар скляним графином по рукам, які прикривали тім`яно-потиличну частину голови, від чого ОСОБА_9 втратив свідомість та впав на підлогу, а ОСОБА_7 в свою чергу продовжив наносити ОСОБА_9 ще кілька ударів в тім`яно-потиличну частину голови, чим саме та точну кількість яких слідством не встановлено.

Як вбачається з технічних записів судових засідань від 03 грудня 2020 року та 21 листопада 2022 року, під час допитів потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що він відвернувся від обвинуваченого, та отримав ззаду удар по голові чимось скляним, після чого він закрив голову руками, але удари продовжувались та він втратив свідомість.

На кількість ударів та механізм їх спричинення ОСОБА_9 вказав й під час проведення 30 серпня 2019 року слідчого експерименту. При цьому, висновком експерта № 76 Е-Д від 05 вересня 2019 року встановлено, що отримані потерпілим тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, зазначених ним під час слідчого експерименту, а висновком експерта № 75-Е від 28 серпня 2019 року виключено можливість їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, у колегії відсутні будь-які сумніви вважати висновки суду суперечливими, з огляду на зазначені захисником мотиви.

Колегія суддів звертає увагу на те, що показання потерпілого викладено у вироку неповно, а саме зазначено лише про спричинення 2 ударів, проте ця неповнота усунена судом під час апеляційного розгляду, де потерпілий підтвердив нанесення йому графином по голові декілька ударів, під час чого він закривав голову руками, після чого втратив свідомість, що фактично відповідає технічному запису судових засідань у суді першої інстанції. Тобто колегією суддів об`єктивно встановлено, що показання потерпілого відповідають встановленим судом обставинам.

Що стосується доводів захисту про те що, потерпілий був доставлений до лікарні лише з тілесними ушкодженнями на голові, то вони спростовуються довідкою КЗ «П`ятихатська центральна районна лікарня» від 25.10.2018, згідно з якою ОСОБА_7 25.10.2018 об 11.55 год. звернувся за медичною допомогою з приводу різаної рани в області 1 пальця правої кісті, садна в області ІІІ п. лівої кісті.

Поряд із цим, не заслуговують на увагу й доводи захисника про суперечливість висновку експерта № 75-Е від 28 серпня 2019 року щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень.

Колегія суддів не вбачає жодних протиріч у твердженні експерта про можливість спричинення тілесних ушкоджень шляхом завдання не менше одного удару тупим твердим предметом з обмеженою площиною в місці контакту, а також про неможливість отримання цих ушкоджень з висоти власного зросту, через їх розташування в різних анатомічних областях.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_9 дійсно отримав тілесні ушкодження голови та кисті, проте з огляду на механізм їх спричинення, зокрема в процесі закриття голови руками рук, перебування таких ушкоджень в різних анатомічних областях за умови завдання не менше одного удару є можливим. Більш того, після слідчого експерименту було проведено експертизу № 76 Е-Д від 05 вересня 2019 року в ході якої підтверджено можливість отримання виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень за наведених ним під час слідчого експерименту обставин.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зазначені у вироку висновки експертів лише доповнюють один одного та не викликають сумнівів у їх обґрунтованості.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав визнати обґрунтованими вимоги сторони захисту про необхідність закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення та не вбачає підстав для їх задоволення з наведених захисником мотивів.

Що стосується доводів захисника про те, що суд безпідставно у вироку посилався на речові докази скляний графин, ніж кухонний та зразки РБК, то вони не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином на правильність висновків суду не впливають.

Щодо тверджень захисту про те, що суд безпідставно ухвалив рішення про необхідність знищення графину та ножа, то вони хоча і мають місце, проте вимоги про зміну вироку з цих мотивів захисник не заявляє.

Отже, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, який зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,

колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4