ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/133/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2023 року,-

В с т а н о в и л а :

Цією ухвалою оголошено у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина ОСОБА_10 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 .

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задоволено.

Обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу і постановити нову, якою відмовити в обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 .

Вказані вимоги мотивує тим, що суддею не були обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та належним чином не підтверджені доказами наявними у справі.

Звертає увагу, що твердження сторони обвинувачення про те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні є лише припущенням без належного обґрунтування.

Зазначає, що ОСОБА_8 являвся на усі виклики органу досудового розслідування та виконував свої процесуальні обов`язки, але у зв`язку із збройною агресією рф покинув територію України, щоб убезпечити своє життя, а не уникати слідства.

Вказує, що обвинувачений є особою молодого віку, раніше до відповідальності не притягувався, проживає разом із дружиною та малолітньою дочкою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, що підтримав апеляційну скаргу та просить постановити нову ухвалу, якою скасувати обраний запобіжний захід, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано судом при розгляді клопотання.

Так, на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.01.2022р. обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у кримінальному провадженні в сумі 95720 грн. із покладенням обов`язків в разі її сплати: з`являтися за першою вимогою до суду; не відлучатися із м. Тернополя без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання паспорт або інші документи для виїзду за кордон.

Обвинувачений ОСОБА_8 був звільнений з під варти 12 січня 2022 року у зв`язку із внесенням застави.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 покинув територію України 28 лютого 2022 року і не повертався, місце його перебування невідоме.

Відповідно до ч.1 ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Відповідно до ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За приписами статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як зазначено у п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Мотивуючи своє рішення щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, яке згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, та наявність передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, незаконного впливати на потерпілого та свідків.

Про існування вказаного ризику свідчать обставини цього кримінального правопорушення та поведінка обвинуваченого, зокрема те, що він достеменно знаючи, що на нього покладені обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, залишив територію України, у зв`язку із чим оголошений у міжнародний розшук.

Така процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 стала підставою звернення прокурора до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу та обрання відносно обвинуваченогогзапобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином суд першої інстанції, враховуючи неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , відомостей про його особу, який покинув територію України, а також існування ризику того, що обвинувачений може й в подальшому переховуватися від суду, дійшов правильних висновків про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбаченихст.177 КПК, а також про недоведеність існування підстав для обрання стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, є безпідставними та не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2023 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді