Справа № 712/3872/23
Провадження №1-кс/712/1845/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

24 квітня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на речові докази майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : мобільний термінал «Redmi 7» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з СІМ-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 .

Клопотання мотивоване тим, що відділом нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000016 від 11.01.2023 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, досудове розслідування якого проводить слідчий відділ Управління Служби безпеки України в Черкаській області.

Установлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи свій обліковий запис у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» (акаунт « ОСОБА_5 », адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 поширював матеріали, в яких містяться виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто, вчиняє злочини, передбачені ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Вчинення ОСОБА_4 зазначених злочинів підтверджується показаннями свідків, протоколами оглядів, протоколом обшуку, висновком спеціаліста.

19.04.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний термінал «Redmi 7» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з СІМ-картками з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

У процесі обшуку вказані речі були оглянуті. Встановлено, що мобільний термінал використовувався ОСОБА_4 для доступу до сторінки у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» (акаунт « ОСОБА_5 », адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованої на його номер НОМЕР_3 .

Тобто, указані речі є матеріальними об`єктами, які ймовірно були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відповідно до постанови слідчого від 19.04.2023 вони визнані речовими доказами.

Приймаючи до уваги викладене, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, якими є зазначені: мобільний термінал «Redmi 7» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з СІМ-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , вилучені під час проведення обшуку, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані речі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував заяву про розгляд клопотання про накладення арешту без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, скерував до суд заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що відділом нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000016 від 11.01.2023 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, досудове розслідування якого проводить слідчий відділ Управління Служби безпеки України в Черкаській області.

Установлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи свій обліковий запис у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» (акаунт « ОСОБА_5 », адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 поширював матеріали, в яких містяться виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто, вчиняє злочини, передбачені ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Вчинення ОСОБА_4 зазначених злочинів підтверджується показаннями свідків, протоколами оглядів, протоколом обшуку, висновком спеціаліста.

19.04.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний термінал «Redmi 7» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з СІМ-картками з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

У процесі обшуку вказані речі були оглянуті. Встановлено, що мобільний термінал використовувався ОСОБА_4 для доступу до сторінки у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» (акаунт « ОСОБА_5 », адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованої на його номер НОМЕР_3 .

Відповідно до постанови слідчого від 19.04.2023 вони визнані речовими доказами.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З огляду на те, що майно, яке зазначене в клопотанні, являється об`єктом кримінально протиправних дій, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, являється речовими доказами по даному кримінальному провадженню, яке може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, може бути знаряддям кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості пошкодження, псування, перетворення або відчуження, знищення речових доказів, суд вважає є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам знищення цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, в кримінальному провадженню № 0000016 від 11.01.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речові докази майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : мобільний термінал «Redmi 7» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з СІМ-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1