Справа № 754/5085/23
У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2023 року м.Київ

слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшої слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 про обрання підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кропивницького Кіровоградської області, громадянину України, з вищою освітою, працюючому а посаді виконуючого обов`язків директора Комунального підприємства «Ватутінськінвестбуд», одруженому, маючому на утриманні двох малолітніх дітей, раніш не судимому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ;

запобіжного заходу у виді застави у кримінальному провадженні №0000172 від 18.01.2023 за ознаками ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , 20.04.2023 подала до суду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді застави розміром 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200грн, безстроково.

Відповідно до обґрунтувань, викладених у клопотанні слідчої, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 не пізніше 28.04.2022, отримав в добровольчому формуванні «Загін ТрО при Президентові України» Київської міської територіальної громади №9 короткоствольний нарізний вогнепальний пістолет Форт-19 № НОМЕР_1 , який зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 . В подальшому, 01.12.2022 вказану вогнепальну зброю та бойові припаси до неї у кількості 115 патронів калібру 9*19 мм було виявлено та вилучено в ході санкціонованого обшуку.

12.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. За переконанням слідчого, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених п.1,2,4 ч.1 ст.177 КПК України, слідча просила застосувати запобіжний захід у виді застави, розмір якої перевищує межі визначенні п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчої, наполягав на його задоволенні та обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави у запропонованому обсязі, опираючись на матеріальний стан підозрюваного, обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, та актуальність ризиків наведених за клопотанням. Доведеністю ризику переховування, вважав обставини вручення повідомлення про підозру, за яких слідчі разом із процесуальним керівником вимушені були проводити вказану процесуальну дію у приміщенні суду, оскільки підозрюваний уникав спілкування зі слідчим. Наведене, красномовно свідчить про недотримання процесуальної дисципліни по справі, та необхідність застосування запобіжного заходу, саме у визначеному розмірі, так як лише ризик застосування майнових стягнень може дисциплінувати підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, стверджуючи про необґрунтованість підозри, наполягав на законності збереження вогнепальної зброї членом ДФТГ. Опираючись на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_5 , звернула увагу на недотримання вимог ч.9 ст.135 КПК України, під час досудового розслідування, що впливає на реалізацію права підозрюваного на захист. Застосовані досудовим слідством заходи до вручення повідомлення про підозру, вважала демонстрацією влади, що супроводжувалось незаконним впливом на підозрюваного. Просила в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Захисник ОСОБА_6 не погодився із обґрунтованістю підозри, наполягаючи на законності набуття вогнепальної зброї підозрюваним, звернув увагу на невідповідність формулювання підозри, вимогам галузевої постанови Пленуму ВСУ.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно із протоколом обшуку від 01.12.2022, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_4 , в квартирі АДРЕСА_2 , де серед інших речей, які вилучались за матеріалами кримінального провадження №0000003 від 06.01.2022, було виявлено предмет схожий на бойовий пістолет та 115 патронів до нього.

За постановою прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва від 18.01.2023, матеріали за ч.1 ст.263 КК України були виділенні в окреме провадження, досудове розслідування доручено СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві.

12.04.2023 о 12:08 год ОСОБА_4 від отримання повідомлення про підозру відмовився в присутності понятих. Твердження сторони захисту, про недотримання вимог ч.9 ст.135 КПК України, щодо належного повідомлення за 3 доби про участь особи у процесуальній дії, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать вимогам ч.1 ст.278 КПК України, які зобов`язують слідчого або прокурора вручати письмове повідомлення про підозру у день її складання. Вжиті слідчим заходи відповідають вимогам КПК України, оскільки через ухилення підозрюваного від явки до слідчого та створення штучних перешкод в проведенні процесуальної дії, створюють умови за яких фіксація факту відмови особи від отримання повідомлення про підозру, є необхідною мірою.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення доводиться: протоколом обшуку за місцем мешкання підозрюваного від 01.12.2022 та висновками судової експертизи зброї.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення такого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком на строк від трьох до семи років, може вдатися спроб переховуватися від органу досудового розслідування або суду, тому ризик передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України є реальним. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства (рішення Європейського суду з прав людини у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993).

Також, Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інші заявлені ризики передбачені п.2,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; а також ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, містить характер припущення та належним чином необґрунтований. Доводи прокурора про вжиття підозрюваним заходів спрямованих на утворення та використання документів, що реабілітують останнього, не можуть бути враховані в обґрунтування назначених ризиків, оскільки є реалізацією права на захист.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що в клопотанні слідчого в повному обсязі необґрунтована неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж застава, для запобігання встановлених ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного. В судовому засіданні прокурором необґрунтовано, та матеріалами клопотання недоведені виключні обставини, які дозволяють дійти висновку, що застава у визначений п.2 ч.5 ст.182 КПК України межах, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, що є підставою для визначення її у розмірі, що перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_4 обіймає керівну посаду у комунальному підприємстві, заробітна платня дорівнює 20 000грн, щомісячно. На утриманні перебуває дружина та двоє малолітній дітей, що ставить під сумнів, можливість внесення застави у запропонованому прокурором розмірі. Матеріальна забезпеченість підозрюваного, за результатами судового розгляду клопотання, не доведена. Твердження прокурора про наявність власності підозрюваного елітної нерухомості, транспортних засобів преміям класу, належним чином не доведено. Відомості про несення застави на рівні 2,5 млн. грн., за іншим кримінальним провадженням, не можуть бути прийняті до уваги та враховані в обґрунтування запобіжного заходу у вигляді застави.

За матеріалами, що характеризують особу підозрюваного, встановлено виключно позитивні характеристики, наявність міцних соціальних зв`язків у вигляді родини, до складу якої входить двоє малолітніх дітей; роботи у комунальному підприємстві, де підозрюваний обіймає керівну посаду.

Зазначені обставини значно зменшують існування встановленого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховується посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_4 не намагається будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а націлений на встановлення об`єктивної істини, яка полягає в дослідженні правових підстав збереження зброї, як членом ДФТГ.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж застава, що є підставою в порядку ч. 4 ст. 194 КПК України для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначено у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Реалізуючи зазначену правову позицію Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", з урахуванням наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених даних щодо особи підозрюваного, які значно зменшують існування встановленого ризику, слідчий суддя вважає можливим до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання названого вище ризику.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 184, 193, 205, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшої слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 про обрання підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді застави, відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці .

Відповідно до ч.5ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не відлучатись з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не пізніше 3-х діб повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з військовослужбовцями військових частини НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , а також з колишнім командиром добровольчого формування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Київської територіальної громади №9 ОСОБА_8 ;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Обов`язки покласти на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, в межах строків досудового розслідування, тобто до 12 червня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого обов`язку покласти на старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1