Номер провадження: 11-сс/813/1181/23
Справа № 501/2410/23 1-кс/501/547/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

законного представника підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28.06.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000882 від 13 грудня 2022 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 30 вересня 2021 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 45 діб арешту з випробуванням на 2 роки на підставі ст. 75, 104 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28.06.2023 частково задоволено клопотання слідчого.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.08.2023 року, включно.

Визначено підозрюваному заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження існуючих ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує, що ОСОБА_9 є неповнолітньою особою, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, мати ОСОБА_9 , яка має ще одного сина потребує допомоги старшого сина щодо догляду за молодшою дитиною. Таким чином вважає, що до підозрюваного цілком можливо застосувати домашній арешт приймаючи до уваги обставини справи та характеризуючи дані відносно підозрюваного.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації з забороною вилучатись з місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисника та законного представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюється обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_9 , у зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На противагу доводам апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показів, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з наданих матеріалів свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є знайомими підозрюваного. Свідок ОСОБА_11 був оперативним покупцем психотропної речовини у ОСОБА_9 .

Крім того, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Також апеляційний суд погоджується з наявністю ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як вбачається з допиту підозрюваного, ОСОБА_9 придбав психотропну речовину для збуту у жінки на ім`я « ОСОБА_12 », яка, у свою чергу, направляла світлини «закладок» особі, яку ОСОБА_9 називав «Шефом», тобто таку, яка здійснює кримінальну діяльність конспіративно, наразі ці особи слідством встановлюються. Враховуючи викладене, підозрюваний, у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе попередити інших осіб, які збували йому або збували разом з ним психотропні речовини, про здійснення досудового розслідування щодо нього з метою надання їм можливості зникнути,

Наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_9 , який має не зняту та непогашену судимість за вчинення корисливих злочинів проти власності, передбачених ч.1 та 2 ст. 185 КК України, підозрюється у вчиненні декількох епізодів збуту психотропних речовин.

Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів підозрюваний не працює, проживає разом з матір`ю ОСОБА_8 , відомості про які-небудь його законні доходи або джерела існування слідчому судді не надані.

За таких обставин, враховуючи відсутність у підозрюваного доходів та наявність у нього зв`язків серед осіб, які розповсюджують заборонені речовини, відповідні знання, уміння та навички, логічним є висновок про те, що підозрюваний може в подальшому продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Колегія суддів приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що, ОСОБА_9 є неповнолітньою особою, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, мати ОСОБА_9 , яка має ще одного сина потребує допомоги старшого сина щодо догляду за молодшою дитиною, однак вважає, що зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи суду, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 тяжкого злочину та існування зазначених слідчим суддею ризиків, виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28.06.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000882 від 13 грудня 2022 року відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4