Номер провадження: 11-сс/813/1122/23
Справа № 523/9729/23 1-кс/523/2034/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000791 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Слідчий ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 09.06.2023 року, в ході огляду ділянки місцевості, що розташована на сміттєзвалищі «Дальницький кар`єр» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Великий Дальник, (географічні координати: 46.4212784, 30.5666222).

Ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого та накладений арешт на вилучені речі та предмети, а саме:

- 10 пластикових шприців 20 кубових, 2 пробірки, 10 колб та пакет із наклейкою «Відходи», які упаковано до сейф-пакету НПУ INP 4000193,

- зразок ґрунту з купи сміття, який упаковано до паперового конверту;

в іншій частині клопотання відмовлено.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу з урахуванням уточнень, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилаючись на наступне.

- з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею частково задоволено клопотання слідчого з підстав того, що метою арешту вказаного майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а не у зв`язку з тим, що вказане майно є речовим доказом;

- слідчим суддею взагалі не розглянуте клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказами вказаних речових доказів, протоколу огляду та усіх похідних доказів, внаслідок отримання їх органом досудового розслідування у непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що вказаний автомобіль зупинено із забороною його подальшого користування та водію незаконно заборонено залишати місце проведення слідчої дії та заважати її проведенню співробітниками УСР в Одеській області ДСР НПУ приблизно о 13:00 годині, тобто до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, яке відбулося о 18:27 годині того ж дня, що вбачається з протоколу допита свідка ОСОБА_10 ;

- слідчим суддею не надано оцінки тому, що співробітниками УСР в Одеській області ДСР НПУ починаючи приблизно з 13:00 год. 09.06.2023 року після зупинки транспорту проводилися слідчі (розшукові) дії без відповідного письмового доручення слідчого або прокурора, наданого їм в порядку ст. 41 КПК України, а також без такого доручення навіть після внесення відповідних відомостей до ЄРДР 09.06.2023 року о 18:27 годині;

- сторона захисту вважає, що оскільки проведення огляду 09.06.2023 року ділянки місцевості, що розташована за адресою: м. Одеса, 21км Старокиївської дороги, 55/1 та розміщеного на ній вантажного автомобіля марки «MAN» д/н НОМЕР_1 , який фактично був проведений у період часу з 20:03 по 20:46 годину слідчим СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 відбулось із порушенням вимог КПК України, тому цей протокол та вилучені під час проведення огляду речові докази повинні бути визнані недопустимими доказами.

Посилаючись на наведені доводи, адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Також, адвокат ОСОБА_7 просить визнати недопустимим доказом протокол проведення огляду 09.06.2023 року та здобуті на підставі нього речові докази.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Мотивуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, пославшись на зміст клопотання, щодо фактичних обставин кримінального провадження, на положення ст. 170 КПК України вказав на наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Так, слідчий у клопотанні зазначив, що Слідчим відділенням відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000791 від 09.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

09.06.2023 в рамках кримінального провадження проведено огляд ділянки місцевості, що розташована на сміттєзвалищі «Дальницький кар`єр» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Великий Дальник, (географічні координати: 46.4212784, 30.5666222). На момент початку огляду, на вищевказаній ділянці перебував спеціалізований вантажний самоскид марки «MAN» помаранчевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Кабіна водія вказаного автомобіля була відчинена, двигун вимкнений. Кузов вказаного автомобілю знаходиться у при піднятому стані з якого висипалась купа сміття.

Під час огляду вмісту кузова автомобіля та купи біля задньої частини автомобіля, у ньому було виявлено грунт у перемішку із сміттям, серед якого було виявлено предмети, які зовні конструктивно схожі на медичні пластикові шприци, залишки трубок від медичних крапельних систем, фільтри до медичного обладнання, предмети, схожі на медичні пробірки, що містять всередині рідку рідину бурого кольору, на яких наклеєні паперові бирки із анкетними даними осіб, тощо.

За результатами проведення огляду, із ґрунту, що висипався з вищевказаного автомобіля, було вилучено 10 пластикових шприців 20 кубових, 2 пробірки, 10 колб та пакет із наклейкою «Відходи», які упаковано до сейф-пакету НПУ INP 4000193 та зразок ґрунту з купи сміття, який упаковано до паперового конверту. Крім того, вилучено сам вантажний автомобіль марки «MAN» помаранчевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 із ґрунтом у його кузові, оскільки, з викладених обставин вбачається, що транспортний засіб в даному випадку є знаряддями вчинення вказаного кримінального правопорушення, а тому існує необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів, а в подальшому (у разі такої необхідності) і для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Оглянутий транспортний засіб марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 було поміщено на майданчик тимчасового утримання т/з за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Латівка, вул. Квіткова, 36.

Попередня правова кваліфікація злочину - забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України.

Постановою слідчого від 09.06.2023 року року транспортний засіб марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 ; 10 пластикових шприців 20 кубових, 2 пробірки, 10 колб та пакет із наклейкою «Відходи», які упаковано до сейф-пакету НПУ INP 4000193, зразок ґрунту з купи сміття, який упаковано до паперового конверту визнані речовими доказами (а.п. 11).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних дозр вважати, що вказане у цьому клопотанні майно, тобто виявлені предмети, грунт та безпосередньо транспортний засіб - є доказом злочину. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, як слушно зазначив апелянт, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею частково задоволено клопотання слідчого з підстав того, що метою арешту вказаного майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а не у зв`язку з тим, що вказане майно є речовим доказом.

При цьому, такі підстави та мета слідчим у клопотанні не вказувалась, а також вказаний висновок слідчого судді на даному етапі досудовго розслідування суперечить матеріалам справи та встановленим обставинам.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, а отже незаконною, оскільки слідчий суддя, окрім загальних формулювань та посилання на зміст клопотання слідчого, взагалі не навів мотивів на її обґрунтування, тому вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Натомість, під час апеляційного розгляду встановлено, що, оскільки стороною обвинувачення ухвал слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , не оскаржувалась, колегія суддів розглядає провадження в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, з урахуванням кваліфікації злочину, обставин провадження, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим надано доказів того, що незастосування такого заходу кримінального провадження як арешт майна призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

При цьому, апеляційний суд вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що проведення огляду 09.06.2023 року ділянки місцевості, що розташована за адресою: м. Одеса, 21км Старокиївської дороги, 55/1 та розміщеного на ній вантажного автомобіля марки «MAN» д/н НОМЕР_1 , який фактично був проведений у період часу з 20:03 по 20:46 годину слідчим СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 відбулось із порушенням вимог КПК України.

Так, ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 року (номер судового провадження: 1-кс/523/2055/23, справа № 523/9729/23) було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про надання дозволу на проведення огляду. Наданий дозвіл слідчим СВ відділу поліції №З ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 на проведення огляду території цілісного майнового комплексу виробничо-складського призначення, розташованого в м. Одесі, 21 км Старокиївського шосе,55/1 із можливістю залучення оперативних співробітників, спеціалістів Державної екологічної інспекції та можливістю використання під час огляду руйнівних методів у вигляді розривання шарів ґрунту за допомогою спеціальної будівельної техніки.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підстав та мети накладення арешту на майно та не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Не вирішуючи питання про наявність в діях будь-яких осіб ознак вчинення кримінального правопорушення, дослідження матеріалів справи у сукупності із доводами клопотання слідчого, формують у апеляційного суду внутрішнє переконання щодо того, що мали місце обставини, про які зазначається у клопотанні, тому колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підстав та мети необхідності арешту майна, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що вказаний автомобіль зупинено із забороною його подальшого користування та водію незаконно заборонено залишати місце проведення слідчої дії та заважати її проведенню співробітниками УСР в Одеській області ДСР НПУ приблизно о 13:00 годині, тобто до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, яке відбулося о 18:27 годині того ж дня, що вбачається з протоколу допита свідка ОСОБА_10 , апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені КПК, а також відповідальність, встановлена законом. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.

Натомість, згідно матеріалів справи, відомості до ЄРДР внесені тогож дня, що і проведення огляду 09.06.2023 року о 18.28 год. (а.с. 4).

Отже, апеляційним розглядом встановлено, що на даній стадії досудового розслідування існує необхідність арешту майна за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Визнаючидоводи апеляційної скарги частково обгрунтованими, колегія суддів виходить з того, що, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 року в частині накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000791 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами) на речі вилучені в ході огляду ділянки місцевості, що розташована на сміттєзвалищі «Дальницький кар`єр» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Великий Дальник, (географічні координати: 46.4212784, 30.5666222), а саме на:

- 10 пластикових шприців 20 кубових, 2 пробірки, 10 колб та пакет із наклейкою «Відходи», які упаковано до сейф-пакету НПУ INP 4000193,

- зразок ґрунту з купи сміття, який упаковано до паперового конверту;

в іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4