печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст.111-1, ч.2 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2022 до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 13.04.2021 року відносно вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Під час судового засідання 16.05.2023 судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою враховуючи тяжкість висунутого обвинувачення та те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені при обранні та продовженні запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Адвокат ОСОБА_4 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , проти клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою заперечував. Крім того, просив перевести ОСОБА_5 до Ізолятора тимчасового тримання, у зв`язку із тим, що до останнього застосовується фізичне насильство з боку інших підозрюваних, які перебувають в одній камері із ОСОБА_5 та в ДУ «Київський слідчий ізолятор» не надають належну медичну допомогу на звернення останнього.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Член колегії суддя ОСОБА_6 , перебуває у відпустці, відтак розгляд клопотання прокурора проводиться головуючою суддею ОСОБА_1 .

За приписами ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Розгляд такого клопотання відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, серед іншого, віднесеного до категорії особливо тяжких злочинів.

Під час судового засідання встановлено, що ризики, які були наявні при застосуванні запобіжного заходу не зменшилися, враховуючи правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відтак наявні підстави для продовження строку тримання під вартою, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 відповідає меті застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.1 ст.177 КПК України - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ризики, які були наявні при вирішені питання про застосування запобіжного заходу щодо нього, як підозрюваного продовжують існувати.

Підстав для визначення ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі суддя не вбачає.

Питання застосування заходів безпеки до учасника кримінального процесу вирішується відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, в тому числі у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

За наявності відповідних підстав право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», має, серед інших, обвинувачений у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000089 від 13.04.2021, суд, у провадженні якого перебуває вказана справа, може прийняти рішення про застосування до обвинуваченого заходів безпеки або про їх скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

ОСОБА_5 зазначив, що небезпека подальшого його утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» пов`язана з застосування щодо нього фізичного насилля та неналежною медичною допомогою.

Водночас, зважаючи на вищезазначене та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, статтю 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які покладають на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі, суд вважає за необхідне задоволити клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 7, 20, 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», ст.ст. 177-178, 183, 331, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити до 14.07.2023 року включно строк тримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою, допустивши виконання ухвалі в цій частині до негайного виконання.

Застосувати заходи безпеки до обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді утримання в ізоляторі тимчасового тримання Головного управління Національної поліції України в м. Києві до 14.07.2023.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1