Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1336/23
Провадження № 1-кп/494/127/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 15.06.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розквіт Березівського району Одеської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не маючого судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

під час дії на території України воєнного стану, який оголошено Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, що затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, продовжено Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України від 21.04.2022 №22212-ІХ, продовжено Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, що затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, що затверджений Законом України від 15.08.2022 № 2500-1Х, продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, що затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-1Х, продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, що затверджений Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ, продовжено Указом Президента України від 01 травня 2023 №255/2023, що затверджений Законом України від 02.05.2023 року №3058-ІХ, ОСОБА_4 01.06.2023 приблизно о 20-00 годині, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, перебував у АДРЕСА_1 , неподалік паркану вказаного домоволодіння, на землі помітив жіночу сумочку рожевого кольору, всередині якої виявив мобільний телефон чорного кольору марки «РОСО» моделі «М3», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 . Упевнившись, що за вказаним майном ніхто не спостерігає, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вищезазначеного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 під час перебування у вказаному місці та вказаний час, з прямим умислом та з корисливих мотивів, протиправно, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю законного власника та інших осіб, які могли би викрити та припинити його злочинні дії, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, а також те, що законний власник вказаний мобільний телефон забув та в подальшому може за ним повернутися, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «РОСО» моделі «М3», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , бувший у використанні, вартістю 3000, 00 гривень, помістивши його до кишені своїх штанів.

Надалі ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив та умисно перешкоджав власниці у поновленні її права на володіння указаним мобільним телефоном шляхом вилучення з нього сім-карти мобільного оператора «Київстар» з надписом НОМЕР_3 , а також заперечення у подальшому факту наявності у нього будь-яких відомостей щодо викраденого мобільного телефону

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, дійсно 01.06.2023 року о 20 год. обвинувачений пояснив, що йшов по вул. Миру в с. Розквіт біля свого будинку №18 на галявині побачив сумку, в якій був мобільний телефон марки POCO. Власника сумки поруч не було та інших осіб також, тому він вирішив привласнити сумку з мобільним телефоном та попрямував далі. Зазначив, що усвідомлював ту обставину, що власник може повернутися за сумкою, однак вирішив таки викрасти сумку з мобільним телефоном. В подальшому мобільний телефон перепрошив та користувався останнім до вилучення працівниками поліції.

У скоєному щиро розкаявся, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про судовий розгляд. Надала суду заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без його участі, претензій до обвинуваченого немає.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів. Провівши допит обвинуваченого з дотриманням положень ст.351 КПК України, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, немає.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше притягався до відповідальності, разом з тим судимість його погашена, у вчиненому розкаюється, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не одружений, пом`якшуючу обставину та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність претензій матеріального чи морального характеру з боку потерпілої, тому суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст.75 КК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлений.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Арешт накладений ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 20.06.2023 року на речові докази по справі - скасувати.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 02.08.2023 року.

Арешт накладений ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 20.06.2023 року на: мобільний телефон марки РОСО М3, чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_4 , із сім картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 , чохол від мобільного телефону силіконовий, жовтого кольору з пошкодженнями, сім карту мобільного оператора Київстар з написом НОМЕР_6 , жіночу сумку, рожевого кольору з візерунками у вигляді ромбів з надписом «SULIYA», із металевою застібкою, порожню - скасувати.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки РОСО М3, чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_4 , із сім картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 , чохол від мобільного телефону силіконовий, жовтого кольору з пошкодженнями, сім карту мобільного оператора Київстар з написом НОМЕР_6 , жіночу сумку, рожевого кольору з візерунками у вигляді ромбів з надписом «SULIYA», із металевою застібкою, порожню повернути власнику - ОСОБА_5 .

Речовий доказ, а саме: коробку від мобільного телефону марки РОСО М3, чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - вважати повернутою за належністю власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Якщо апеляційну скаргу не подано, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1