ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 18 липня 2023 рокувідносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Бахмут Донецької області, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, розлученого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.10.2007 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.186 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

- 22.11.2007 Артемівським районним судом Донецької області за ч.1 ст.192, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2роки;

- 29.08.2008 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.15, ч.1 ст.152, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 17.10.2012 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

- 02.08.2017 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.153, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

- 06.11.2017 Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано до призначеного покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.08.2017, остаточно призначивши 5 років 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк призначеного покарання строк тримання під вартою з 02.01.2017 по 20.06.2017 із розрахунку 1 день попереднього тримання за 2 дні позбавлення волі. Звільнився 31.12.2021 з Державної установи Старобабанівська виправна колонія (№92) по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за корисливі злочини та злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин проти статевої свободи та статевої недоторканності, за наступних обставин.

Так, 14 липня 2023 року близько 22:00 години ОСОБА_5 перебував у приміщенні кафе «Гавар», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 4 в м. Дніпро, де побачив раніше незнайому ОСОБА_7 та запропонував останній провести її додому по вулицям міста Дніпра. В ході розмови з ОСОБА_7 у ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 153 КК України, раптово виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Так, перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_8 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинюючи злочин повторно та будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 153 КК України, під вигаданим приводом провести ОСОБА_7 , прослідував разом з нею по вулицям міста Дніпра та зайшовши за цегляну споруду, що розташована на території торгового центру «Млин», за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9А, раптово смикнув ОСОБА_7 за руку та, опинившись з нею в безпосередній близькості, почав знімати з неї шорти, однак стикнувшись з супротивом щодо своїх протиправних дій, завдав декілька ударів долонею своєї руки в ділянку обличчя потерпілої. В цей час потерпіла ОСОБА_7 , усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_5 , направлений на вчинення дій сексуального характеру відносно неї, почала чинити опір, намагаючись відштовхнути від себе ОСОБА_8 та почала кликати на допомогу сторонніх осіб, тим самим явно показуючи свою незгоду щодо вступу з ОСОБА_8 в статевий акт.

При цьому ОСОБА_8 з метою подолання опору ОСОБА_7 , схопив своєю рукою за її шию останню, при цьому стиснув пальці щоб та не могла кричати, тим самим намагався подавити її волю до можливого опору. Далі, застосовуючи свою фізичну силу штовхнув потерпілу, від чого та впала з висоти власного зросту на асфальт, та з силою потягнувши її за ноги, зняв з неї шорти та спідню білизну, тим самим проявляючи намір на вагінальне проникнення в тіло потерпілої. Крім цього, своєю рукою повторно стиснув шию ОСОБА_7 та завдав долонею правої руки один удар в ділянку обличчя зліва та один удар долонею лівої руки в область щелепи праворуч, тим самим завдавши потерпілій фізичний біль та наступні тілесні ушкодження у вигляді:внутрішньо шкірного крововиливу на верхній повіці лівого ока; тринадцяти синців в проекції нижньої щелепи праворуч з переходом в підщелепну область відповідно, на правій щоці, в проекції нижньої щелепи ліворуч ближче до підборіддя, по задньо зовнішній поверхні правого передпліччя на межі верхньої та середньої третини і у середній третині, по задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, по передній поверхні правого колінного суглобу з переходом на передню поверхню правої гомілки у верхню третину, в поперековій області по центру та праворуч, по задній поверхні лівої гомілки у верхній та середній третинах, по задньозовнішній поверхні правої гомілки у нижній третині, по тильній поверхні правої стопи в проекції 1-ї плюснової кістки; чотирьох саден по передній поверхні правого колінного суглобу, по тильній поверхні правої стопи в проекції 1-ї та 2-ї плюснової кістки, по тильній поверхні лівої стопи в проекції 2-ї плюснової кістки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_5 , користуючись умовами, що склались, а саме пригніченою волею потерпілої ОСОБА_7 та нічним часом доби, намагався вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_7 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинюючи злочин повторно та будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 153 КК України, однак його протиправні дії були зупиненні громадянами, які проходили повз та викликали працівників поліції, таким чином ОСОБА_5 з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК Українивизнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце та спосіб його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно та особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених статями 153-155 цього Кодексу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є рецидив злочинів та вчинення злочину з використанням умов воєнного.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.152 КК України, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, що на теперішній час відповідає меті забезпечення виконання призначеного вироком суду покарання. Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід обмежений у часі датою набрання чинності вироку, після чого підлягає скасуванню.

Строк відбування покарання рахувати з 27 липня 2023 року.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/104-23/26019-БД від 08.08.2023, у розмірі 5981 гривня 19 копійок.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.152 КК Українита призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 27 липня 2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 5981 гривня 19 копійок.

Речові докази: п`ять ком пакт-дисків з відеозаписами залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , довідку замість військового квитка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , картку фізичної особи платника податків № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 повернути власнику за належністю; зразки букального епітелію знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1