Справа № 487/3076/23
Провадження № 1-кс/487/1578/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 м. Миколаїв Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000875 від 31.05.2023 за ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000875 від 31.05.2023 за ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, оскільки у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки (утриманців чи неповнолітніх дітей не має), враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину (зокрема це позбавлення волі), це може спонукати його залишити місце проживання та виїхати за межі України або на тимчасово окуповану територію.

Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки на сьогоднішній день ще не допитано всіх свідків по кримінальному провадженню, встановлюється їх місцезнаходження, а свідки та потерпілі, які допитані у провадженні, живуть поблизу із підозрюваним, якому відоме місце їх проживання, що надає змогу останньому здійснювати як моральний так і фізичний тиск з метою не надання такими особами свідчень або зміни раніше наданих показів, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.

На думку слідчого, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки він ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, в тому числі, особистими даними потерпілих, свідків, їх місцями проживання, а також показами потерпілих осіб та свідків.

Слідчий вважає, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може вчинити дії, направлені на закінчення своєї злочинної діяльності.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, наполягав на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні частково погодився з обставинами, викладеними в повідомленні про підозру, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні, посилаючись на недоведеність ризиків, просив застосувати до підозрюваного домашній арешт.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000875 від 31.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2023 близько 19:45 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, розташованій поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних відносин, кинув один за одним в сторону потерпілих два предмети, ззовні схожих на гранати, при цьому, усвідомлюючи бойові властивості вказаних гранат, які передбачають розліт осколків після вибуху для ураження живих цілей, тобто, розуміючи реальну небезпеку для життя і здоров`я осіб, які могли опинитися в радіусі їх вибухової дії.

ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілим було вчасно надано медичну допомогу.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілим заподіяно наступні тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_9 відповідно до довідки №1603 КНП «Херсонської обласної клінічної лікарні» спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівого ока, ВОСП грудної клітини, садна кінцівок; ОСОБА_8 відповідно до довідки №1604 КНП «Херсонської обласної клінічної лікарні» спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лобної ділянки; ОСОБА_7 відповідно до довідки №3097 КНП «Херсонської міської клінічної лікарні ім. О.С. Лучанського» спричинені тілесні ушкодження у вигляді множинних відкритих ран (неуточнені), відкритого перелому правої кисті.

01.06.2023 ОСОБА_5 було затримано та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст.115 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , це, зокрема, дані витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000875 від 31.05.2023 за ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст.115 КК України; протоколу огляду місця події від 31.05.2023; протоколів допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та пред`явлення їм особи для впізнання за фотознімками; протоколів допиту свідка ОСОБА_11 та пред`явлення йому особи для впізнання за фотознімками; довідок №1603 та №1604, виданих КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради; картки виписки з приймального відділення №3097 на ім`я ОСОБА_7 ; протоколу затримання ОСОБА_5 , як особи, підозрюваної у вчиненні злочину у кримінальному провадженні №0000875.

Суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Злочин за ч. 2 ст. 15, п.п.1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

А за такого, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, суд переконаний, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, існує і є обґрунтованим. Крім того, підозрюваний на даний час мешкає один, його родина перебуває на тимчасово окупованій теритрії, що такоєж може спонукати його залишити місце проживання.

Хоча тяжкість покарання і не є визначеним елементом при продовженні щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Прокурором в судовому засіданні доведено і існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, враховуючи те, що на сьогоднішній день не допитано всіх свідків по кримінальному провадженню, оскільки встановлюється їх місцезнаходження, а свідки та потерпілі, які допитані, проживають поблизу із підозрюваним, якому відоме місце їх проживання.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання в м. Херосні, де на даний час мешкає один; офіційно не працевлаштований; має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, характер та спосіб правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрівається ОСОБА_5 , посягає на життя особи, яке, за ч. 3 Конституції України, визнається найвищою соціальною цінністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30.07.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 05.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1