ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимирі за засобом відеофіксації кримінальне провадження внесене 02.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Першотравневе, Овруцького району, Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, працюючого машиністом гранулятора ТОВ «Вітчизна», одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судимого 01.03.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.353, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 02.07.2021 по відбуттю строку покарання, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучі раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, судимості за які не зняті та непогашені, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин, а саме 01 липня 2019, близько 18-00 год у с.Верба, Володимир-Волинського району, Волинської області, знаходячись у приміщенні АЗС "АМІК Україна", розташованого по вул.Ковельська, 20а, керуючись корисливим мотивом та умислом направленим на протиправне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , під приводом запозичення коштів, повторно заволодів грошовими коштами останнього у сумі 10 000грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Підтвердив, що дійсно запозичив гроші у потерпілого, пообіцявши повернути, але обіцянки не виконав та гроші не повернув, витратив на власні потреби. Після засудження у 2021 році змінив своє життя, став на шлях виправлення, проживає з дружиною та малолітнім сином, і він і дружина працюють на підприємстві, мають стабільний дохід. Щиросердно кається у скоєному, засуджує себе за вчинене, просить суворо не карати, зобов`язується відшкодувати потрепілому спричинену шкоду.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Зазначив, що шкода йому не відшкодована, покарання просить обрати на розсуд суду.

Суд у порядку ст. 325 КПК України вирішив провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи та кваліфікацію інкримінованого злочину в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненим повнорно, доказана повністю, а його дії правильно кваліфіковані ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Отже, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, перебував у розшуку, разом з тим на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, має постійне місце реєстрації й проживання, має сім`ю, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, виховує та утримує малолітню дитину, працює машиністом гранулятора на підприємстві та отримує постійний дохід, зробив для себе відповідні висновки, засуджує себе за скоєне, має намір відшкодувати потерпілому спричинену шкоду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до нетяжких, думки сторони публічного обвинувачення, яка вважала можливим призначити покарання у виді штрафу, а також потрепілого, котрий не наполягав на суворій мірі покарання, обставини, яка пом`якшує покарання винного, а саме щире каяття, ставлення до скоєного, та відсутність обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає заможливе призначити покарання ОСОБА_4 в межах покарання передбаченого санкцією ч.2 ст.190КК України, у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 59500 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженню не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7