Справа № 601/280/14-к
Провадження №1-кп/601/1/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001002 від 06.11.2013, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України

УСТАНОВИВ:

У провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 25.06.2014 оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду, судове провадження на час розшуку останнього зупинено.

14.06.2023 прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 в міжнародний розшук та обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та клопотання, судом встановлено наступне.

Згідно повідомлення, отриманого із держкордону, ОСОБА_4 06.05.2014 о 04:14 год за допомогою паспорта громадянина України НОМЕР_1 виїхав за межі України на білоруській ділянці кордону на пункті пропуску Доманове.

На даний час, в межах оперативно-розшукової справи встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на постійному місці проживання в м.Самара російської федерації.

Перевіркою бази «АРКАН» встановлено, що станом на 13.06.2023 ОСОБА_4 на територію України не повертався.

Відповідно до вимог розділу IV КПК України участь обвинуваченого під час судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Чинним КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук» та не розкрито змісту зазначеного терміну. При цьому поняття «міжнародний розшук» використовується в цьому кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (ч.5 ст.139,297-1,297-4,323 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд.

Відповідно до ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Міжнародний розшук - це регламентований нормами національного та міжнародного законодавства комплекс оперативно-розшукових, інформаційно-довідкових, адміністративно-перевірочних заходів, слідчих (розшукових) дій й негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, що здійснюються на території держав-членів Інтерполу з метою встановлення місця знаходження оголошених у розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду й ухиляються від відбування кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 відсутній за зареєстрованим місцем проживання, до суду на виклики не з`являвся, оголошення його в розшук на території України бажаних результатів не надало, наявні відомості про перетин ним кордону України, що дає підстави для висновку, що обвинувачений ухиляється від суду, єдиним способом встановлення місцезнаходження останнього за кордоном є оголошення у міжнародний розшук, відтак клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук слід задовольнити. Обвинуваченого ОСОБА_4 слід оголосити у міжнародний розшук а провадження у справі зупинити до його розшуку.

Окрім цього, відповідно до ч.1ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності даних обставин, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіривши матеріали справи та клопотання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 у його відсутності, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, покинув територію України, що свідчить про його ухилення від явки до суду, перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, наявність попередніх судимостей у обвинуваченого свідчить про наявність ризику того, що останній може продовжувати вчиняти інші злочини свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та у зв`язку з оголошенням ОСОБА_4 у міжнародний розшук, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З огляду на те, що ОСОБА_4 оголошений у міжнародний розшук та перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а тому суд вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст. 183, 193, 331 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Оголосити у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісці Кременецького району Тернопільської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 .

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Підлісці Кременецького району Тернопільської області, жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)».

Після затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, за участю обвинуваченого, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Зупинити судове провадження у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 296 КК України - до його розшуку.

Виконання ухвали суду про міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 доручити Кременецькому відділу поліції ГУНП у Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали про міжнародний розшук обвинуваченого покласти на Кременецьку окружну прокуратуру.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий