233 № 233/2620/23
У Х В А Л А

про арешт майна

31 травня 2023 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 29.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2023 року слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене під час огляду місця події проведеного 29 травня 2023 року в період часу з 19 години 10 хвилин по 19 годину 25 хвилин на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на кухонний ніж який належить ОСОБА_4 шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СВ відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 30.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

28 травня 2023 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_4 разом із співмешканкою ОСОБА_5 та знайомим ОСОБА_6 , перебували в літній кухні на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , де разом почали розпивати спиртні напої, після чого ОСОБА_6 ліг на кушетку відпочивати, а ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 пішли в будинок.

Цього ж дня, приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 повернулись до приміщення літньої кухні за вищевказаною адресою, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка, через те, що ОСОБА_4 приревнував ОСОБА_6 до своєї співмешканки ОСОБА_5 . Під час сварки ОСОБА_6 погрожував ОСОБА_4 завдати колото-різані рани наявним у нього ножем. В цей час ОСОБА_4 почав відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_6 , на ґрунті чого у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

Негайно реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 в праву руку взяв кухонний ніж, який знаходився на столі в літній кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , та підійшовши до ОСОБА_6 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині наніс ОСОБА_6 2 (два) послідовних удари лезом зазначеного ножа в область правої лопатки та передньої поверхні грудної клітини.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 колото-різані рани грудної клітини з ушкодженням підключичної артерії, гостра крововтрата, від якої останній помер на місці.

Даний факт внесений до ЄРДР за № 0000191 від 29 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

29 травня 2023 року в період часу з 19 години 10 хвилин по 19 годину 25 хвилин, проведено огляд речей на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого оглянуто та вилучено кухонний ніж, який належить ОСОБА_4 , зазначеним ножем останній вбив ОСОБА_6 .

Вказаний кухонний ніж постановою слідчого визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Слідчий вважає, що вилучене під час огляду майно, є речовим доказом про кримінальному провадженню, тобто є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зважаючи на те, що зазначена річ є речовим доказом та має суттєве значення по кримінальному провадженню за № 0000191 від 29 травня 2023 року, має значення для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, а також, що незастосування заборони на користування та розпорядження вищезазначеним майном може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження слідчий просить накласти арешт на майно вилучене під час огляду місця події шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд клопотання за їх відсутністю.

Власник майна ОСОБА_4 про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, за даної внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вищевказані вимоги.

Так, слідчим суддею встановлено, що 29 травня 2023 року в період часу з 19 години 10 хвилин по 19 годину 25 хвилин, проведено огляд речей на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого оглянуто та вилучено кухонний ніж, який належить ОСОБА_4 , зазначеним ножем останній наносив удари ОСОБА_6 .

Вилучений ніж постановою слідчого від 29 травня 2023 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню.

Вилучений у даному кримінальному провадженні: ніж, виявлений під час огляду речей відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме - може бути знаряддям злочину та предметом, який зберіг на собі його сліди. Цей речовий доказ має істотне значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, обставини вчинення якого можуть бути виявлені та зафіксовані шляхом їх огляду та дослідження.

Враховуючи, що вищезазначене майно має значення для доведення обставин кримінального провадження, у якому об`єктивно існує потреба у проведенні необхідних судових експертиз, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що його арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості його приховування, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказана річ відповідає критерію, зазначеному у п.11 ст.170 КПК України, а тому встановлення заборон щодо користування та розпорядження щодо цього об`єкту у даному кримінальному провадженні є процесуально обґрунтованим.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172-173, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування кухонним ножем, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вилучений 29 травня 2023 року в період часу з 19 годин 10 хвилин по 19 годин 25 хвилин під час огляду речей на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1