У Х В А Л А

Іменем України

25 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жабокрич, Крижопільського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470 від 12.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

В межах даного кримінального провадження 24.08.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжке тілесне ушкодження та загибель кількох осіб.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що зумовлює необхідність обрання йому запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК країни.

Крім того, в підозрюваного ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, оскільки він власного житла не має, не одружений, непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має, неповнолітній дітей на утриманні не має, тому під загрозою застосування суворої міри покарання може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 при наявності дорожнього знаку «3.29» (Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.) та початку населеного пункту рухався зі швидкістю більш ніж в тричі більшою за допустиму, що свідчить про те, що він легковажно ставиться до дотримання Правил дорожнього руху, не робить для себе належних висновків та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджує наявність ризику, передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних підозрюваного, його соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушеня та передбачене за його вчинення покарання, а також те, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення загинуло дві особи, а також одна особа отримала тяжкі тілесні ушкодження, а неповнолітня особа отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 злочину, тяжкість покарання, а також наявність перелічених вище ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в письмових запереченнях та у судовому засіданні заперечували, щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000470, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та про необхідність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470 від 12.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

Досудовим розслідуванням установлено, що близько 19 години 20 хвилин 12.06.2023 водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «BMW 525 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м. Немирів на ділянці автодороги сполученням «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине», 417 км + 300 м на перехресті з вул. Козацький шлях в межах смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, в порушення вимог дорожнього знаку «3.29» (Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.), при виникненні небезпеки для руху, яку він міг об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснював виїзд на головну дорогу справа-наліво по ходу руху автомобіля «BMW 525 D», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці пригоди, а пасажири автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітня ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями були госпіталізовані до медичних закладів, де ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 померла.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 13.07.2023 № 47 у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої травми шийного відділу хребта, крововиливів в м`язи шиї в області перелому, вивиху першого шийного хребця, перелому зуба другого шийного хребця з повним розривом спинного мозку на даному рівні; закритої травми живота, розриву печінки, крововиливу в черевну порожнину (1000 мл темної рідкої крові), забійно-скальпованої рани лівої гомілки, крововиливів та розмізжчення м`язів лівої гомілки, відкритого перелому обох кісток в середній та нижній третині лівої гомілки з розривом судин (артерії та вен), гострої крововтрати, садна лівого плеча, лівого передпліччя, забійної рани по тильній поверхні лівої кисті, синця лівого стегна, правої гомілки.

Дана сполучна травма тіла має ознаки прижиттєвого утворення та виникла від дії тупого твердого предмета (предметів) та могла виникнути при ударі об виступаючі частини салону автомобіля. Вказана сполучна травма тіла має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок сполучної травми тіла: закритої травми шийного відділу хребта, крововиливів в м`язи шиї в області перелому, вивиху першого шийного хребця, перелому зуба другого шийного хребця з повним розривом спинного мозку на даному рівні; закритої травми живота, розриву печінки, крововиливу в черевну порожнину (1000 мл темної рідкої крові), забійно-скальпованої рани лівої гомілки, крововиливів та розмізжчення м`язів лівої гомілки, відкритого перелому обох кісток в середній та нижній третині лівої гомілки з розривом судин (артерії та вен), гострої крововтрати.

Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 18.07.2023 №487 у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми (крововиливів в м`які тканини голови, точкові, місцями зливних субарахноїдальних крововиливів), закритої тупої травми грудної клітки (крововиливів в корені легень, зливних крововиливів реберних та діафрагмальних поверхонь обох легень, множинних переломів ребер); закритої тупої травми живота та заочеревинного простору (гематоми в паранефральну клітковину обох нирок та малий таз, розриву брижі тонкої кишки); закритої тупої травми поперекового відділу хребта (переломів поперечних відростків 5-го поперекового хребця); переломів кісток тазу; множинних саден та ран нижніх кінцівок.

Смерть ОСОБА_10 настала від вказаної сполучної травми тіла, яка ускладнилася розвитком травматичного шоку.

Між сполучною травмою тіла, яка ускладнилася розвитком травматичного шоку та смертю ОСОБА_10 є причинний зв`язок.

Сполучна травма тіла, яка виявлена у ОСОБА_10 , утворилася від дії твердого тупого предмета (предметів) та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження як така, що небезпечна для життя за розвитком загрозливих для життя явищ у вигляді травматичного шоку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 17.08.2023 № 76 у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку, крововиливів у м`які тканини голови, забійно-рваних ран голови; ротаційного підвивиху першого шийного хребця; закритого перелому лівої стегнової кістки в середній третині; травматичного шоку.

Виявлена політравма у ОСОБА_11 виникла при умові дорожньо-транспортної пригоди, невиключно при падінні з салону автомобіля внаслідок зіткнення двох транспортних засобів.

Оскільки зазначена політравма у ОСОБА_11 не є ушкодженням, що небезпечне для життя і не спричинило загрозливих для життя явищ, тому вона належить до ушкоджень середньої тяжкості.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 17.08.2023 № 77 у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійної рани верхньої повіки лівого ока, контузії лівого ока, субкон`юктивального крововиливу лівого ока, гематоми лоба, перелому опорних 11,13,16,22,23,24 зубів; закритих множинних переломів 8,9,10,11,12 ребер справа, правобічного гемо пневмотораксу; множинних розривів печінки; забою правої нирки, за очеревинної навколониркової гематоми справа, гемоперитонеуму - 1.5 л; закритого перелому правої променевої кістки в низовому місці зі зміщенням, закритого уламкового перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, перелому між виросткового плато великогомілкової кістки, множинних саден та між тканинних гематом верхніх та нижніх кінцівок, тулуба, голови; травматичного шоку.

Виявлена політравма у ОСОБА_9 виникла при умові дорожньо-транспортної пригоди, невиключно внаслідок зіткнення двох транспортних засобів.

Оскільки закриті ушкодження органів черевної порожнини, органів заочеревного простору у ОСОБА_9 є ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент заподіяння і спричинили загрозливі для життя явища (шок тяжкого ступеню), тому дана полі травма належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу від 28.06.2023 № СЕ-19/102-23/11273-ІТ в деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено.

Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу від 29.06.2023 № СЕ-19/102-23/11272-ІТ у деталях та вузлах робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини автомобіля «BMW 525 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено.

Відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 14.08.2023 № КСЕ-19/102-23/11268 автомобіль «BMW 525 D», державний номерний знак НОМЕР_1 перед моментом ДТП рухався зі швидкістю 121.1-133.9 км/год.

Зіткнення автомобілів «BMW 525 D», державний номерний знак НОМЕР_1 та «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 сталося в межах перехрестя вул. Козацький шлях смт Вороновиця та автодороги сполученням «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине», на лівій смузі руху в напрямку м. Немирів вказаної автодороги в районі початку подряпин асфальтного покриття, осипу уламків та розливу технічної рідини.

У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «BMW 525 D», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху та вимогою дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «BMW 525 D», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля «BMW 525 D» до смуги руху автомобіля «ВАЗ 21093», при русі з допустимою для даних дорожніх умов швидкістю 40 км/год., тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху та вимог дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «BMW 525 D», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 12.3, 12.4 та вимогам дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Дії водія автомобіля «BMW 525 D» ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.».

Порушення ОСОБА_4 за вищевикладених обставин вимог дорожнього знаку 3.29 (Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.) перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а також отриманням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_11

24 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжке тілесне ушкодження та загибель кількох осіб.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000470 від 12.06.2023; протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події; висновки експертів; протоколом допитів свідків; протокол огляду відеозапису, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - обґрунтована.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у зазначеному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 зареєстрований та має постійне місце проживання, раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, має позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи та відшкодував потерпілим матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає разом зі своєю сім`єю, працює в ПМП ВФ «Панда» на посаді варник сиропів, соків та екстрактів 2 розряду.

Крім того, при застосуванні запобіжного заходу суд враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 вину вчиненні кримінального правопорушення визнає, раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи, відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілим в сумі 233 000 грн. (двісті тридцять три тисячі гривень).

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що подія даної ДТП мала місце 12 червня 2023 року, тобто станом на дату розгляду вказаного клопотання пройшло майже два місяці, однак підозрюваний ОСОБА_4 весь цей час будучи без запобіжного заходу, не переховувався від органу досудового розслідування та самостійно з`явився до суду на розгляд клопотання про застосування до нього запобіжного заходу.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, наявність родини, відсутність судимостей, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).

Так, на думку суду, та обставина, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, розуміючи, що за скоєне йому може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 181, 184, 186, 193, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 24 жовтня 2023 року (включно), в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 24 жовтня 2023 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя