ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

31 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/392/21

Провадження № 11-кп/4820/351/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції клопотання захисника про зупинення провадження за апеляційними скаргами прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 та представника потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвоката Стецької ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000563, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2020 року на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2023 року, яким ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Лугова Луговського району Джамбульської області, Казахстан, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Вироком Летичівського районного суду Хмельницькогої області від 15 лютого 2023 року ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк основного покарання зараховано строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_12 у період з 12 грудня 2020 року по 16 листопада 2021 року із розрахунку день за день.

Додаткове покарання постановлено виконувати окремо.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_13 , до ОСОБА_12 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_9 , в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану шкоду внаслідок втрати годувальника щомісячно по 1 250 (одній тисячі двісті п`ятдесят) гривень з моменту смерті ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ОСОБА_13 повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_9 завдану майнову шкоду (збитки) у розмірі 32 467 (тридцять дві тисячі чотириста шістдесят сім) гривень, яка складає вартість витрат на поховання, а також завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 490 000 (чотириста дев`яносто тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_9 , в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_13 , завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 490 000 (чотириста дев`яносто тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_9 судові витрати у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_12 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_10 завдану шкоду внаслідок втрати годувальника щомісячно по 1 250 (одній тисячі двісті п`ятдесят) гривень з моменту смерті ОСОБА_14 , 12 грудня 2020 року, до закінчення ОСОБА_10 навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_10 завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 460 000 (чотириста шістдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_10 судові витрати 5 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_15 завдану шкоду внаслідок втрати годувальника щомісячно по 1 250 (одній тисячі двісті п`ятдесят) гривень з моменту смерті ОСОБА_14 , 12 грудня 2020 року, довічно.

Стягнуто з ОСОБА_12 в дохід державного бюджету за проведення експертиз 11 899 гривні 12 копійок.

Питання речових доказів вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до вироку суду, 12 грудня 2020 року близько 12 години 50 хвилини ОСОБА_16 , керуючи автомобілем «VOLVO ХС 70» р.н. НОМЕР_1 , порушив та не дотримався вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, яке виразилось у тому, що під час дорожнього руху він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

ОСОБА_16 нехтуючи вимогами пункту 2.9 а) Правил, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого маючи знижену реакцію, керуючи автомобілем в світлу пору доби на 309 км + 400 м автодороги М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», неподалік села Подільське Летичівського району Хмельницької області, рухаючись зі сторони м. Хмельницького в напрямку до смт. Летичів по горизонтальній сухій ділянці дороги, прямої асфальтобетонної проїзної частини, порушуючи вимоги пункту 14.2 (в,г) Правил, перед початком виконання маневру обгону не переконався, що зустрічна смуга руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху, виконуючи маневр обгону попутних транспортних засобів, а саме автомобіля «ГАЗ 33021» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_17 та автопоїзда у складі тягача марки «VOLVO» р.н. НОМЕР_3 , з напівпричепом «KOGEL» р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_18 , створив перешкоду останньому автопоїзду, якого він обганяв та змусив застосувати екстрене гальмування не встигаючи закінчити обгін, скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_14 , якого він об`єктивно міг виявити перед початком виконанням маневру обгону.

Внаслідок вчинення ДТП водій автомобіля «ВАЗ 21099» ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді:

- подряпин шкіри передньо-бокової поверхні черевної стінки зліва з переходом на нижні відділи грудної клітки зліва, осаджень шкіри передньо-бокової поверхні грудної клітки справа, передньої поверхні грудної клітки більш справа, передньо-бокової поверхні черевної стінки справа, внутрішньої поверхні верхньої третини правого стегна, зовнішньої поверхні правого стегна, зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, передньої поверхні верхньої третини лівої гомілки з переходом на передню поверхню лівого колінного суглобу, передньої поверхні середньої третини лівої гомілки; ран шкіри заднє-зовнішньої поверхні правого стегна, передньої поверхні середньої третини правої гомілки, внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, передньої поверхні нижньої третини лівої гомілки; крововиливів в праву плевральну порожнину (близько 500мл крові), в ліву плевральну порожнину (близько 800мл крові), в черевну порожнину (близько 1,0л крові), в тканину брижі тонкого та товстого кишечника, в тканину діафрагми справа, в тканину діафрагми зліва, під плевру задньої поверхні правої легені, під плевру задньої поверхні лівої легені, в навколониркову жирову клітковину правої нирки; розривів плеври та тканини задній поверхні правої легені, плеври та тканини задньої поверхні нижньої долі лівої легені, капсули та паренхіми діафрагмальної поверхні селезінки, капсули та паренхіми передньої поверхні печінки, лівої нирки; розчавлення жирової клітковини лівої нирки; переломо-вивиху правого грудинно-ключичного з`єднання: переломів тіла грудини на рівні 2-3 ребер, грудного відділу хребта на рівні 7-8 грудних хребців, 1 -6 ребер справа по середньо-ключичній лінії, 2-7 ребер справа на рівні шийки ребра, 1,2 ребер справа по біляхребтовій лінії, 2-6 ребер зліва по середньо-ключичній лінії зліва, 1-12 ребер справа по задній аксілярній лінії, 3-6 ребер зліва по аксілярній лінії, діафізу правої стегнової кістки, діафізу лівої великогомілкової кістки, діафізу лівої малогомілкової кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

-осадження шкіри центральної частини лобної ділянки голови справа, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча з переходом на плечовий пояс, задньої поверхні правого плеча з переходом на задню поверхню правого ліктьового суглобу та задню поверхню верхньої третини правого передпліччя, тильної поверхні правої кисті, передньої поверхні середньої третини лівого плеча, передньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя, передньої поверхні середньої третини правої гомілки; підшкірних крововиливів лобної ділянки голови справа, спинки носа з переходом на кінчик носа, тильної поверхні лівої кисті; рани шкіри кінчику носа більш справа; крововиливу під м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні лобної ділянки справа, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого просить вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2023 року скасувати частково у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винуватим в межах висунутого обвинувачення та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 7 років позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає, що судом першої інстанції безпідставно визначено щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне усунення заподіяної шкоди, як обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 .

Звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_12 , як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду визнавав лише сам факт своєї участі у ДТП та зазначав, що причинами ДТП були дії інших учасників дорожнього руху. Крім того, ОСОБА_12 особисто так і не попросив вибачення у сім`ї загиблого ОСОБА_14 .

Щодо активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, то воно обмежилось наданням показів з боку ОСОБА_12 , в яких він, знову ж таки, перекладав відповідальність за ДТП на інших учасників дорожнього руху.

Крім того, в обґрунтування призначення покарання ближче до мінімальної межі суд першої інстанції послався на наявність на утриманні ОСОБА_12 малолітнього сина. Однак, засуджений разом з сином не проживає, розлучений та виплату аліментів не здійснює.

В апеляційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, у зв`язку з невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 15.02.2023 скасувати частково та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_12 в максимальній межі санкції частини 2 статті 286 Кримінального кодексу України. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Зазначає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 судом першої інстанції не достатньо виконано вимоги статей 50, 65, 66, 67 КК України та постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.03р № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та не враховано думку сторони обвинувачення та потерпілих, внаслідок чого незаконно призначено покарання в межах мінімальної межі санкції ч.2 ст. 286 КК України.

Звертає увагу суду, що під час розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України визнав частково, наголошуючи неодноразово, що в дорожньо-транспортній пригоді є вина водія ОСОБА_14 , чим намагався пом`якшити відповідальність. Дана обставина лише підтверджує, що обвинувачений щиро не розкаявся у вчиненому.

Зазначає, що ОСОБА_12 мав можливість вибачитись перед потерпілими, однак цього не зробив, а лише після дослідження судом всіх доказів у даному кримінальному провадженні, допиту потерпілих, свідків та експерта, розуміючи неминучість відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, вказав, лише для суду, що вибачається перед потерпілими.

Окрім того, у вироку помилково визначено відшкодування ОСОБА_12 на користь потерпілих, в розмірі 56740 гривень. В матеріалах справи наявні чотири квитанції адресованих потерпілим на суму по 5000 гривень та розписка про передання 1000 доларів США, еквівалентних станом на час її написання (13.08.2021 року) 26760 гривень, що в сукупності становить 46760 гривень. Потерпілими у даному кримінальному провадженні є чотири особи: матір, дружина та двоє дітей ОСОБА_14 . Фактично останнє часткове відшкодування шкоди було лише 13.08.2021 року, тому у порівнянні з розміром заподіяної шкоди та врахуванням кількості потерпілих є мізерною сумою та не може ставитись за основу при призначенні покарання ближче до мінімальної межі.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , перед початком апеляційного розгляду заявив клопотання про зупинення судового провадження, мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_12 перебуває на військовій службі і зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_6 на посаді старшого сержанта, про що відповідні документи були подані до суду (копії довідок з військової частини про проходження військової служби по мобілізації та копія військового квитка).

Обвинувачений та потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не з`явилися у судове засідання, були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Прокурор підтримав клопотання, зазначивши, що згідно вимог статті 335 КПК України це є обов`язком суду.

Представник потерпілих ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні клопотання, вважала це способом ухилення від відбування покарання та відшкодування збитків.

Згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження за умови їх належного повідомлення не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду клопотання захисника за відсутності вказаних учасників провадження.

Заслухавши захисника ОСОБА_6 , який просив клопотання задовольнити, прокурора, який проти задоволення заявленого клопотання не заперечував, представника потерпілих ОСОБА_7 , яка просила відмовити у задоволенні клопотання, дослідивши надані захисником на обґрунтування клопотання документи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Мотиви суду

Відповідно до вимог ч.1 ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Згідно з вимогами Закону України «Про оборону України», особливим періодом визнається період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, з наступними змінами, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні 24.02.2022 року на території України строком на 30 діб введено воєнний стан та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, дію воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Як вбачається із доданих захисником до клопотання довідок та військового квитка, обвинувачений ОСОБА_12 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 «Про призов на військову службу під час мобілізації» від 07.03.2023р. призваний на військову службу по мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 з 08.03.2023 по теперішній час (копія довідки №351 від 12.04.2023р., видана командиром військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_19 ; копія довідки від 20.03.2023р. №2380, видана начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Враховуючи вищевикладене та встановивши, що ОСОБА_12 призваний для проходження військової служби під час мобілізації, є всі процесуальні підстави для зупинення судового провадження за апеляційними скаргами прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 та представника потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвоката Стецької ОСОБА_11 на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2023 року, до його звільнення з військової служби.

На підставі наведеного, керуючись статтями 335, 405 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Судове провадження за апеляційними скаргами прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 та представника потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвоката Стецької ОСОБА_11 на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2023 року, яким ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,зупинити до звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 з військової служби.

Копію ухвали направити на адресу військової частини НОМЕР_6 , зобов`язавши уповноважену особу військової частини НОМЕР_6 повідомити суд про звільнення ОСОБА_12 з військової служби.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3