У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 р. м. Кобеляки

Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Кобеляки клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000256 від 17.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

Встановив:

20 липня 2023 року слідчий СВ відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000256 від 17.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якому прохає накласти арешт на речі, вилучені під час проведення 17.07.2023 обшуку автомобіля Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився військовослужбовець ОСОБА_5 , а саме: предмети зовні схожі на набої в загальній кількості 351 шт.; гранату М67 з маркуванням М67 СОМР-В DAZI38002-002 TNSIZE024-011 1910»; підривач з маркуванням «FUZE M213 CTG13A 503-016»; гранату М67 з маркуванням «М67 COMP-B DAZI 19B030-003»; підривач з маркуванням «FUZE M213 COP16E032-004»; корпус гранати М26 з маркуванням «G.M.D. m/963 COMP-B LOTE FMP 1-59/72»; два підривачі з маркуванням «ESPL DM72 LOTE FMP 1-58 4a5seg»; підривач з маркуванням «ESPL DM72, далі не розбірливо, 4a5seg»; димову гранату з маркуванням «6210 НС White smoke MFG2017» виробництва CTS та підривач з маркуванням «JAMESTOWN.PA, деякі цифри частково закриті, 004239» з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та залишити в кімнаті для збереження речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кобеляки вул. Шевченка, 17.

Водночас слідчий прохає після проведення всіх необхідних слідчих дій повернути вилучені речі особі, в якої вони вилучалися, або за дорученням військової частини - уповноваженій особі.

Клопотання обґрунтоване тим, що 17.07.2023 було зупинено автомобіль Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив предмети зовні схожі на боєприпаси без відповідних дозвільних документів.

За цим фактом 17.07.2023 слідчим відділом відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про подію внесено до ЄРДР за № 0000256 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.07.2023 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України в салоні автомобіля Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_1 , в період часу з 19 год. 16 хв. по 20 год. 24 хв. проведено обшук, під час проведення якого в салоні виявлено та вилучено згадані вище речі.

17.07.2023 постановою слідчого вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Посилаючись на ч.1 ст. 170 КПК України та враховуючи викладене слідчий вказує, що в цьому випадку вказані вище предмети є речовими доказами, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів та наявною необхідністю у призначенні і проведенні відповідних експертих прохає накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання повністю підтримує та прохає задовольнити.

Особа, у якої вилучено речі, щодо яких заявлене клопотання, в судове засідання не з`явився.

З таких умов слідчий суддя розглядає клопотання на підставі наявних доказів та без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів відповідно до речення 2 ч.4 ст. 107 та ч.1 ст. 172 КПК України

Слідчий суддя, перевіривши доводи клопотання та додані до нього матеріали, робить такі висновки.

Відповідно до витягу з ЄРДР, у провадженні СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000256 від 17.07.2023 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України за фактом того, що 17.07.2023 було зупинено автомобіль Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив предмети зовні схожі на боєприпаси без відповідних дозвільних документів.

Статтею 167 КПК України передбачено підстави тимчасового вилучення майна. А саме, згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди.

Отже, на предмети зовні схожі на набої в загальній кількості 351 шт.; гранату М67 з маркуванням М67 СОМР-В DAZI38002-002 TNSIZE024-011 1910»; підривач з маркуванням «FUZE M213 CTG13A 503-016»; гранату М67 з маркуванням «М67 COMP-B DAZI 19B030-003»; підривач з маркуванням «FUZE M213 COP16E032-004»; корпус гранати М26 з маркуванням «G.M.D. m/963 COMP-B LOTE FMP 1-59/72»; два підривачі з маркуванням «ESPL DM72 LOTE FMP 1-58 4a5seg»; підривач з маркуванням «ESPL DM72, далі не розбірливо, 4a5seg»; димову гранату з маркуванням «6210 НС White smoke MFG2017» виробництва CTS та підривач з маркуванням «JAMESTOWN.PA, деякі цифри частково закриті, 004239», які були вилучені під час огляду місця події у транспортному засобі Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 на який просить слідчий накласти арешт, який є тимчасово вилученим майном та є всі підстави вважати, що він використовувався як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується для досягнення дієвості кримінального провадження.

Норми, викладені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний перевірити можливість досягнення дієвості кримінального провадження без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, що узгоджується із п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, відповідно до якої при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (ч. 3 ст. 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб;

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Частина 1 ст. 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Дослідивши доводи клопотання слідчий суддя робить висновок, що посилаючись на необхідність збереження речових доказів слідчий у клопотанні не зазначив будь-яких об`єктивних підстав вважати таким, що існує ризик відчуження, приховування, знищення і перетворення речових доказів, а цитування у клопотанні ст. 170 КПК України не може слугувати достатнім доводом для існування вважати такі ризики існуючими. Більше того, слідчий у своєму клопотанні прямо вказує на можливість повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої його було вилучено. Тобто, в цій частині клопотання є необґрунтованим, а необхідність такого арешту та наявність ризиків - недоведеною.

Водночас, для доведення наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення (п.1 ч.3 ст. 132 КПК України), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слід встановити, якими нормативно-правовими актами передбачено видачу військовослужбовцям дозволу на носіння бойових припасів, вибухових речовин; порядок, спосіб і форму видачі такого дозволу; обсяг бойових припасів та вибухових речовин, на які видається зазначений дозвіл (у разі його наявності), а також чи поширювався такий дозвіл (у разі його наявності) на вилучені у ОСОБА_6 , як у військовослужбовця, бойові припаси, вибухові речовини. Водночас, жодних відомостей про вказані обставини ані клопотання, ані долучені до нього докази не містять, а тому слід визнати не доведеним існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Тобто, відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України у цьому випадку застосування заходу забезпечення не можливе.

З огляду на вказане, враховуючи дані про особу, у якої вилучено вказані у клопотанні речі, та зважаючи на співрозмірність запитаного у клопотанні обмеження завданням кримінального провадження й наслідки арешту майна для цієї особи та третіх осіб, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000256 від 17.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя