Справа № 202/1037/20
Провадження № 1-кп/206/11/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року колегія суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 про призначення комп`ютерно-технічної експертизи в рамках кримінального провадження № 0001179 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0001179 відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Представником потерпілого ОСОБА_6 було подане клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи в рамках кримінального провадження № 0001179 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що згідно матеріалів кримінального провадження одним із доказів фіктивних заявок, які формував обвинувачений ОСОБА_9 на поставку товару, є роздруківки реєстру з програми бухгалтерського та складського обліку «1-С». Реєстр формувався наступним чином: ОСОБА_9 за попередньою змовою з торговельним представником заводу "Кока-Кола" домовлялися проте, що торговельний представник за допомогою планшету формував заявки начебто про замовлення ФОП ОСОБА_10 продукції, але по факту клієнт товар не замовляв. Тобто торговельний представник фіктивно заносив у планшет певний перелік продукції, який в подальшому потрапляв в програму 1-С дистриб`ютора для подальшого формування видаткових накладних та формування маршруту по доставці товару. При наданні показів в суді свідки - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 посилаються саме на цей реєстр. Крім цього, на думку представника потерпілого, захисники обвинуваченого неодноразово заявляли, що роздруківки реєстру, що містять фіктивні заявки, не є належним доказом, оскільки можуть бути сфальсифіковані.

З огляду на вказані обставини, представник потерпілого просить суд призначити комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручити ТОВ «Лабораторія комп`ютерної криміналістики» судовому експерту ОСОБА_18 , зокрема для вирішення питань чи містяться в наданій на дослідження базі даних до програми 1-С ТОВ «ПРОД-ТРАНС» за період з 8 липня 2016 року по 24 березня 2017 року інформація щодо формування в документах (накладних) даних про поставки товарів контрагенту ФОП ОСОБА_10 відповідальною особою ОСОБА_19 та низку інших питань, пов`язаних для правильного вирішення справи.

Прокурор при вирішенні вказаного клопотання покладався на розсуд суду.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи його порушенням принципу змагальності сторін, оскільки під час досудового розслідування вказане питання не виникало та носії інформації та сама програма не вилучались та не досліджувались, а з моменту подій пройшло майже 6 років, і це клопотання є затягуванням розгляду кримінального провадження. Заперечення на клопотання викладені ними у письмовому вигляді.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, колегія суддів приходить до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.2 ст.332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

-суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

-під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

-існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необгрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Згідно з ч. 1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Частиною другою статті 242 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо:

-встановлення причин смерті;

-встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

-визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

-встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення іі до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості;

-визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Доводи якими представник потерпілого обгрунтовує необхідність призначення експертизи, не містять наявність обставин, передбачених у ч.2 ст.332, ч.2 ст.242 КПК України, які б зобов`язували суд призначити таку експертизу.

Саме клопотання представника потерпілого не містить взагалі мети проведення експертизи, а також які саме обставини, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, можуть бути отримані за результатами її проведення.

З моменту початку досудового розслідування, тобто з 04 травня 2017 року та до теперішнього часу, програма бухгалтерського та складського обліку «1-С» не була предметом дослідження, ніколи не вилучалась та не долучалась до матеріалів кримінального провадження, а також не визнавалась речовим доказом у кримінальному провадженні, що виключає можливість призначення будь-яких експертних досліджень, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 242, 332, 369-372 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 про призначення комп`ютерно-технічної експертизи в рамках кримінального провадження № 0001179 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3