Справа № 574/316/23
Провадження № 1-кп/574/99/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №50000189 від 23.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Дяківка, Буринського району, Сумської області, розлученої, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

22.02.2023 року, близько 14 години, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого мешкання в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила словесну сварку із своїм співмешканцем - ОСОБА_5 , 1965 р.н.. В ході сварки, що виникла між ними, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на умисне спричинення тілесного ушкодження, нанесла один удар ножем, який тримала в правій руці, в область правої лопатки ОСОБА_5 , в наслідок чого останньому були спричинені наступні тілесні ушкодження: ВТОГК (відкрита травма органів грудної клітки), проникаюче ножове поранення грудної клітки справа з пошкодженням нижньої долі правої легені, правобічний пневмогематоракс, з яких тілесне ушкодження у вигляді правобічного пневмогематоракса по ступеню тяжкості кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, по ознаку небезпеки для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному та пояснила, що 22.02.2023 року близько 14 год. вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем свого проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де між нею та її співмешканцем ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої він сильно образив її сина, після чого вона умисно нанесла йому один удар в область лопатки кухонним ножем, який тримала правою рукою. Після цього ОСОБА_5 упав, а вона злякавшись побігла за медсестрою, яка живе поряд та яка надала йому першу медичну допомогу. Також, обвинувачена вказала, що на даний час вона з потерпілим примирилися і вони продовжують разом проживати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і сторонами кримінального провадження не оспорюються.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, приймаючи до уваги те, що обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодилася з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого нею діяння, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням даних, які характеризують її особу, та документів, які стосуються речових доказів та процесуальних витрат у справі.

При цьому судом було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження змісту цих обставин, не встановлено сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані обвинуваченою ОСОБА_3 в судовому засіданні, показання є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду жодних розумних сумнівів щодо доведеності її винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

За наведеного, суд приходить до висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні покарання для обвинуваченої суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, є умисним тяжким злочином.

Обвинувачена не працює, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання суд враховує активне сприяння розкриттю злочину, що полягає у сприянні встановленню істини у справі, щире каяття обвинуваченої, оскільки вона критично оцінила вчинений нею злочин та висловлює жаль з приводу скоєного, а також надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, за який санкція статті передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, дані про її особу, суд, вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст.121 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Разом з цим, враховуючи дані про особу обвинуваченої, відсутність до неї будь-яких претензій з боку потерпілого, який просив її суворо не карати та підтвердив, що на даний час вони примирилися, продовжують проживати однією сім`єю, а також враховуючи позицію прокурора, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки передбачені ст.76 КК України.

В кримінальному провадженні фінансовим управлінням Конотопської міської ради заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 про стягнення з неї витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 на суму 2493 грн. 48 коп., який обвинувачена визнала в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Таким чином, заявлений по справі цивільний позов фінансового управління Конотопської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягає задоволенню, оскільки вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушенні встановлена в судовому засіданні, розмір витрат на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення підтверджується довідкою медичного закладу і не оспорюється самою обвинуваченою.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої в межах даного кримінального провадження не обирався та клопотання про його обрання до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України із ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів для проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 1510 грн. 24 коп.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт накладений на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 366-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 2493 (дві тисячі чотириста дев`яносто три) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн.. 24 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2023 року, на майно скасувати.

Речові докази по справі: кухонний ніж; дактокарта на ім`я ОСОБА_3 ; два светри, належні ОСОБА_5 ; зіскоб речовини червоно-бурого кольору, які були вилучені в ході ОМП 22.03.2023 та надійшли після проведення експертного дослідження в паперовому конверті з написом витяжки (об.№1) зі слідами крові людини на нитках марлі; зразки крові ОСОБА_3 , зразки крові ОСОБА_5 , змиви з рук ОСОБА_3 , які зберігаються в камері схову речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же самий строк з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законно ї сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1