Дата документу 29.06.2023Справа № 554/5683/23
Провадження № 1-кс/554/7972/2023

У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000327 від 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Встановлено, що у провадженні ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 17.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, прохали застосувати запобіжний захід у вигляді тримання в межах строку досудового розслідування, та не визначати розмір застави. Вважають, що мають місце ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити, не застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки домашній арешт у нічний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку. Звертали увагу суд на те, що кримінальне правопорушення вчинене 16.05.2023, а підозра вручена 28.06.2023, а підозрюваний не ухилявся від слідства та суду, що свідчить недоведеність ризику переховування. Також не доведено ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що підозрюваний раніше несудимий, вчинив необережний злочин, хоча і тяжкий.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що у провадженні ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що що 16.05.2023, близько 20 години 50 хвилин, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, при цьому всерівно керуючи технічно-справним транспортним засобом, трактором «Т-25А» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Берегової в м. Лохвиця Миргородського району Полтавської області, де проїжджаючи поблизу домогосподарства №19 грубо порушив п. 12.3 ПДР України, а саме не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу з моменту виникнення небезпеки, яку водій ОСОБА_6 об`єктивно мав можливість виявити та у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вийшла на проїзну частину, із-за об`єкта, що обмежував оглядовість, зліва на право відносно напрямку руху ОСОБА_6 .

У результаті описаної вище ДТП пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження з якими доставлена до реанімаційного відділення Лохвицької КП ЛІЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_3 померла не приходячи до свідомості.

Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок тупої травми голови та тулуба, яка супроводжувалась чисельними переломами кісток скелету, ушкодженням органів грудної порожнини та крововиливами під оболонки головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-23/9032-ІТ від 14.06.2023 у діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до якого: п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вказаної вимоги Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної події та настанням її суспільно-небезпечних наслідків.

ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України.

28.06.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена 28.06.2023 року органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозра за ч. 3 ст. 286-1 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

На підставі викладеного, приходжу до такого висновку.

Як вбачається органом досудового розслідування не доведені ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів на його підтвердження. Водночас суд зауважує, що між моментом вчинення кримінального правопорушення 16.05.2023 року та врученням підозри 28.06.2023 року пройшло понад місяць і в цей час підозрюваний не вчиняв дій, якій б свідчили про ризик переховування від органу досудового розслідування та суду.

Попри те, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, проте вказане не підтверджує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності.

Суд бере до уваги те, що потерпіла та свідки є мешканцями м. Лохвиця, тому існує ризи незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадження.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність ризику, передбаченого п.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливати на потерпілу та свідків.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Оскільки прокурором не доведено, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити належну процесуальну поведінку, суд приходить до висновку про можливість про запобігання ризику незаконного вплив на свідків та потерпілу шляхом застосування цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, до 28.08.2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

-прибувати за кожною окремою вимогою до суду, слідчого та прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1