ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/393/23 Справа № 711/5079/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2023 року про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, студента, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням по матеріалам кримінального провадження № 0000243 від 12.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України, про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурор просив суд заставу, внесену ОСОБА_9 , згідно з ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.05.2023 року (справа № 711/1921/23) в сумі 214720,00 грн., звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі трьохсот мінімумів для працездатних осіб, тобто 805200 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2023 року клопотання прокурора задоволено частково.

Заставу, внесену ОСОБА_9 , згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 10.05.2023 року, в сумі 214720,00 грн., звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету Україну.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 268400,00 грн.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, прокурору та слідчому судді.

Покладено на ОСОБА_7 , обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді/суду;

- повідомляти прокурора, слідчого суддю/суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 встановлено на два місяці тобто до 04.10.2023 року, але не більше до закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що з урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, порушення покладених на нього обов`язків, а саме: неявка підозрюваного за вимогою до прокурора для виконання вимог ст. 290 КПК України, та наявності доведених ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення про звернення застави в дохід держави, та обрання запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі до ОСОБА_7 .

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про звернення застави в дохід держави та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник підозрюваного вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та не відповідає обставинам справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Захисник вважає, що слідчий суддя не проаналізував законність направлення прокурором повісток про виклик, в контексті того, що прокурор здійснював направлення повісток про виклик виключно з метою ознайомлення ОСОБА_7 з матеріалами досудового розслідування, що є правом, а не обов`язком підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Щодо можливості перегляду в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали.

Вказівка слідчого судді про те, що ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, є помилковою.

В силу ст.ст. 8, 129 Конституції України судові рішення підлягають апеляційному оскарженню. Стаття 309 КПК України не містить прямого дозволу на апеляційне оскарження такої категорії ухвал слідчого судді. Однак, в цій нормі немає заборони на таке її оскарження.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, передбачений ч. ч. 1 і 2 ст. 309 КПК України. До цього переліку, зокрема, віднесено ряд ухвал слідчого судді, які стосуються застосування заходів забезпечення кримінального провадження та відмови в їх застосуванні, у тому числі, щодо запобіжного заходу у вигляді застави (п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК України).

При цьому, на підставі закону України від 04.10.2019 року №187-IX лише із 17.10.2019 року ч. 1 ст. 309 КПК України було доповнено п. 5-1.

У відповідності до п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК «під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу», подібними до цієї норми за своїм змістом є п. п. 2 і 4 ч. 1 ст. 309 КПК України, згідно яких: «під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді: тримання під вартою або відмову в його застосуванні (п. 2); домашнього арешту або відмову в його застосуванні (п. 4)».

Отже, у разі постановлення слідчим суддею ухвали про звернення застави в дохід держави згідно ч. 8 ст. 182 КПК України такою ухвалою підозрюваному фактично змінюється запобіжний захід. В подібній ситуації на підставі ч. 10 ст. 182 КПК України до підозрюваного застосовується застава в більшому розмірі чи інший запобіжний захід.

Виходячи з п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді про звернення застави в дохід держави з одночасною зміною підозрюваному запобіжного заходу може бути предметом апеляційного оскарження на стадії досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що факт звернення застави в дохід держави на підставі ч. 8 ст. 182 КПК України чи відмови в її зверненні у дохід держави для слідчого судді, що розглядає подане стороною в порядку ч. ч. 8, 10 ст. 182 і ст. 200 КПК клопотання, слугує не підставою для розгляду або не розгляду питання про зміну запобіжного заходу (збільшення застави чи застосування іншого запобіжного заходу відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК), а доказом доведеності чи недоведеності стороною обвинувачення наявності обставин, які в розумінні п.1 ч. 2 ст. 200 КПК виникли після прийняття попереднього рішення щодо застосування запобіжного заходу. Адже, підставою для розгляду питання про зміну запобіжного заходу слугує сам по собі факт звернення прокурора з клопотанням, в якому фактично ставиться на вирішення слідчому судді питання щодо зміни підозрюваному запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави згідно ч. 8 ст. 182 КПК України та у зв?язку з цим застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі згідно ч. 10 ст. 182 КПК України може бути предметом апеляційного оскарження на стадії досудового розслідування, так як за змістом п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК України вона повністю, а не її частина, є ухвалою про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів апеляційного суду керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва прокурорів Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000243 від 12.09.2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України.

29.03.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.04.2023 клопотання прокурора задоволено частково та підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107 360 грн.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.05.2023 (справа № 711/1921/23) апеляційну скаргу прокурора задоволено частково та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29.05.2023 року, а також визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 грн. При цьому, у випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, на ОСОБА_7 , на строк до 29.05.2023 року, покладено наступні обов?язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи; не відлучатися із повідомленого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування у будь-якій формі з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Відповідно до повідомлення ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» № 6/2311/ВС від 11.05.2023 року ОСОБА_7 звільнений з-під варти 11.05.2023 року у зв?язку із внесенням застави в сумі 214 720 грн.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2023 року залишено без розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов?язків, покладених на ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.06.2023 року у задоволені клопотання прокурора про покладення обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах запобіжного заходу, відносно ОСОБА_7 - відмовлено.

22.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26.06.2023 року прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 відповідним листом від № 09/2-936вих23 повідомлено підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000243 від 12.09.2022 року, про що містяться відповідні підписи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 .

Слідчим суддею встановлено, що після повідомлення про завершення досудового розслідування, прокурором ОСОБА_6 неодноразово здійснювались виклики ОСОБА_7 для участі у процесуальних діях з його участю у кримінальному провадженні № 0000243 від 12.09.2022 року, а саме : ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та проведення інших процесуальних дій, зокрема, 27.06.2023 року - на 11:00 годину 28.06.2023 року, на 11:00 годину 29.06.2023 року, на 11:00 годину 30.06.2023 року, 03.07.2023 - на 11:00 годину 07.07.2023 року, 10.07.2023 року - на 11:00 годину 11.07.2023 року, на 11:00 годину 12.07.2023 року, на 11:00 годину 13.07.2023 року, на 11:00 годину 14.07.2023 року, 18.07.2023 року - на 11:00 годину 19.07.2023 року, на 11:00 годину 20.07.2023 року, на 11:00 годину 21.07.2023 року, на 11:00 годину 24.07.2023 року, на 11:00 годину 25.07.2023 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного для участі в процесуальній дії.

Нормами ч. 2 ст. 133 КПК України передбачено, що прокурор під час досудового розслідування має право викликати особу, якщо її участь у процесуальній дії є обов?язковою.

Колегія суддів зазначає, що процесуальними діями є дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно з вимогами ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов?язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов?язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Сторона захисту за запитом прокурора зобов?язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Сторони кримінального провадження зобов?язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Таким чином, прокурор, здійснюючи виклики підозрюваного ОСОБА_7 , виконував свій обов?язок, визначений вимогами ст. 290 КПК України.

17 серпня 2023 року адвокат ОСОБА_8 надала апеляційному суду доповнення до апеляційної скарги, де зазначила, що слідчий суддя дійшов висновку про необхідність звернення застави в дохід держави у зв`язку із ніби то порушенням ОСОБА_7 своїх обов`язків, як підозрюваного. Дані порушення, на думку слідчого судді та прокурора, полягають у поважності неприбуття ОСОБА_7 на виклики прокурора 30.06.2023 року, 07.07.2023 року, 14.07.2023 року, 24.07.2023 року та 25.07.2023 року з метою ознайомлення ОСОБА_7 з матеріалами досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України.

Проте, відповідно до ст. 290 КПК України, прокурор зобов`язаний повідомити підозрюваного про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування. Тобто, прокурор зобов`язаний надіслати відповідне повідомлення, а не здійснювати виклик особи, шляхом направлення повісток про виклик.

Захисник звертає увагу, що положення ст. 290 КПК України не містять обов`язку підозрюваного ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування, це є виключно правом підозрюваного, яке особа може реалізувати, так і не реалізувати.

При цьому, прокурор здійснював направлення повісток про виклик, вказуючи саме дату та час, коли ОСОБА_7 зобов`язаний прибути та ознайомитися із матеріалами досудового розслідування, попередньо узгодивши дату та час із прокурором ОСОБА_6 .

Разом з тим, вважає, що слідчий суддя не проаналізував законність направлення прокурором повісток про виклик, в контексті того, що прокурор здійснював направлення повісток про виклик виключно з метою ознайомлення ОСОБА_7 з матеріалами досудового розслідування, що є правом, а не обов`язком підозрюваного ОСОБА_7 .

Тобто, вказане підтверджує те, що прокурор здійснював направлення повісток про виклик виключно з метою надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, однак, слідчий суддя не дослідив мету, необхідність, законність направлення вказаних повісток прокурором, а тому дійшов до невірного висновку, що нез`явлення за протиправними повістками є підставою для звернення застави в дохід держави, посилається захисник.

Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі та покладення на підозрюваного обов`язків, захисник підозрюваного зазначає наступне, що наразі підозрюваний та захисник підозрюваного ознайомились із усіма матеріалами досудового розслідування, у зв`язку із чим, стадія ознайомлення із матеріалами є завершеною. а тому посилання слідчого судді на те, що запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 268400,00 грн. забезпечить недопущення негативного впливу підозрюваного ОСОБА_7 на хід кримінального провадження, є абсурдним. ОСОБА_7 ніяким чином жодного разу негативно не впливав на хід кримінального провадження, а, враховуючи, що наразі досудове розслідування є завершено, будь-який вплив взагалі не є можливим.

Крім того, слідчий суддя хоч і вказав, що врахував матеріальний та соціальний стан ОСОБА_7 , однак це не відповідає дійсності. Захисники в судовому засіданні повідомляли, що для ОСОБА_7 вказаний розмір застави, є надмірним. Прокурором не було надано жодних доказів на підтвердження матеріального та соціального стану підозрюваного, у зв`язку з чим, невідомо на якій підставі слідчий суддя дійшов висновку, що саме такий розмір застави буде саме стимулюючим засобом не порушувати, покладені судом обов`язки.

Також захисник підозрюваного звертає увагу, що слідчий суддя в ухвалі вказав, що вважає за необхідне додатково покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, визначенні п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У даній частині слідчий суддя, постановляючи ухвалу, вийшов за межі вимог сторони обвинувачення, оскільки прокурором у клопотанні про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі, не зазначав про необхідність покладення на ОСОБА_7 будь-яких обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вказував, що з урахуванням обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, порушення покладених на нього обов?язків та наявності доведених ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому вказує, що після звернення застави в дохід держави, до останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави у більшому розмірі. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного для участі в процесуальній дії.

Нормами ч.2 ст.133 КПК України передбачено, що прокурор під час досудового розслідування має право викликати особу, якщо її участь у процесуальній дії є обов?язковою.

Встановлено, що прокурором виклик підозрюваного ОСОБА_7 здійснювався телефонним зв?язком, шляхом надсилання на месенджер «Viber» повісток про виклик.

Факт отримання таких повісток про виклик, підтверджується і листами ОСОБА_7 , які останній надсилав у відповідь.

Так, підозрюваним ОСОБА_7 на електронну адресу Черкаської обласної прокуратури прокурору ОСОБА_6 було направлено лист-повідомлення про те, що сторона обвинувачення викликає його на 28.06.2023 року на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому зазначається, що 27.06.2023 року о 09 годині 56 хвилин йому через месенджер «Viber» з мобільного номеру телефону ( НОМЕР_1 ) на його особистий номер мобільного телефону ( НОМЕР_2 ) в поза процесуальний спосіб було надіслано письмовий документ схожий на «повістку про виклик». Також вказав, що вище вказана повістка була надіслана менше, ніж за 3 дні і будь-якої нагальної потреби з?явитися до прокурора немає, оскільки він проживає в м. Львів.

Разом з цим, зазначив, що відповідно до ст. 290 КПК України, ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ є правом сторони кримінального провадження, а не її обов?язком, а до компетенції прокурора не входить встановлювати дату та час з ознайомленням з матеріалами до яких надано доступ.

Також, підозрюваним ОСОБА_7 на електронну адресу Черкаської обласної прокуратури було направлено лист-повідомлення про те, що сторона обвинувачення викликає його на 29.06.2023 року на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому зазначив, що 27.06.2023 року о 09 годині 56 хвилин йому через месенджер «Viber» з мобільного номеру телефону ( НОМЕР_1 ) на його особистий номер мобільного телефону ( НОМЕР_2 ) в поза процесуальний спосіб було надіслано письмовий документ схожий на «повістку про виклик». Також вказав, що вищевказана повістка була надіслана менше, ніж за 3 дні і будь-якої нагальної потреби з?явитися до прокурора немає, оскільки він проживає в м. Львів. Разом з цим, вказує, що відповідно до ст. 290 КПК України ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ, є правом сторони кримінального провадження, а не її обов?язком, а до компетенції прокурора не входить встановлювати дату та час з ознайомленням з матеріалами, до яких надано доступ.

28.06.2023 року та 29.06.2023 року підозрюваний ОСОБА_7 на виклик до прокурора не з?явився.

30.06.2023 року підозрюваний ОСОБА_7 на виклик до прокурора також не з?явився, будь-яким чином на виклик не відреагував та про поважність причин неявки не повідомив.

03.07.2023 прокурором ОСОБА_6 була направлена повістка про виклик підозрюваного ОСОБА_7 на 11:00 годину 07.07.2023 року.

07.07.2023 підозрюваним ОСОБА_7 на електронну адресу Черкаської обласної прокуратури було направлено лист-повідомлення, датований 06.07.2023 року про те, що 03.07.2023 року о 17 годині 49 хвилин йому через месенджер «Viber» з мобільного номеру телефону ( НОМЕР_1 ) на його особистий номер мобільного телефону ( НОМЕР_2 ) в поза процесуальний спосіб було надіслано письмовий документ схожий на «повістку про виклик». Разом з цим, зазначив, що відповідно до ст. 290 КПК України ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ є правом сторони кримінального провадження, а не її обов?язком, а до компетенції прокурора не входить встановлювати дату та час з ознайомленням з матеріалами, до яких надано доступ. При цьому, наголосив, на його думку, враховуючи те, що 26.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування, а тому будь-які інші процесуальні дії, про які зазначено у повістці про виклик, заборонено чинним законодавством.

07.07.2023 року підозрюваний ОСОБА_7 на виклик до прокурора не з?явився, про поважність причин неявки не повідомив.

10.07.2023 прокурором ОСОБА_6 були направлені повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 на 11:00 годину 11.07.2023 року, на 11:00 годину 12.07.2023 року, на 11:00 годину 13.07.2023 року, на 11:00 годину 14.07.2023 року.

11.07.2023 року, 12.07.2023 року та 14.07.2023 року підозрюваний ОСОБА_7 на виклик до прокурора не з?явився, будь-яким чином на виклик не відреагував та про поважність причин неявки не повідомив.

Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_7 разом з адвокатом ОСОБА_8 з?явилися до прокурора 13.07.2023 року та ознайомилися з третім та шостим томом матеріалів досудового розслідування відповідно.

18.07.2023 року прокурором ОСОБА_6 були направлені повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 на 11:00 годину 19.07.2023 року, на 11:00 годину 20.07.2023 року, на 11:00 годину 21.07.2023 року, на 11:00 годину 24.07.2023 року та на 11:00 25.07.2023 року.

19.07.2023 року, 20.07.2023 року, 21.07.2023 року, 24.07.2023 року та 25.07.2023 року підозрюваний ОСОБА_11 на виклик до прокурора не з?явився, будь-яким чином на виклик не відреагував та про поважність причин неявки не повідомив.

В подальшому, підозрюваний ОСОБА_7 до прокурора для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не з?являвся.

В зв`язку з вище викладеним, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , маніпулюючи своїм правом ознайомлення з матеріалами справи досудового розслідування, проігнорував свій обов`язок з`являтися за викликом до прокурора, який здійснював такі виклики у зв`язку з виконанням вимог ст. 290 КПК України.

Апеляційний суд детально перевірив доводи прокурора про порушення обов`язку з`являтися до прокурора та доводи сторони захисту про недотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо виклик підозрюваного для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування і дійшов до наступних висновків.

Відповідно до приписів ст. 290 КПК, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов?язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов?язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі, будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості, або сприяти пом?якшенню покарання.

Законодавець у ст. 290 КПК України встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію одного з елементів права на справедливий суд, а саме : надає сторонам майбутнього судового розгляду можливість ознайомитися з доказами і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду. З цією метою відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України відкриття має бути здійснено до початку судового розгляду, оскільки сторони мають право на достатній час і можливості для підготовки до розгляду.

Колегія судів апеляційного суду виходить із того, що приписами ст. 290 КПК України забезпечується право сторін кримінального провадження на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та покладено відповідний обов?язок щодо їх відкриття для ознайомлення та підтвердження факту ознайомлення, встановлено в частинах 9, 12 ст. 290 цього Кодексу негативні наслідки невиконання таких обов?язків. Водночас кримінальні процесуальні норми не встановлюють обов?язку сторони захисту знайомитися з матеріалами, відкритими стороною обвинуваченням, і реалізація права на ознайомлення з такими матеріалами залежить від власного уявлення про його доцільність та обрану стратегію і тактику процесуальної поведінки задля досягнення бажаного процесуального результату.

Разом з цим, відповідно до п. 3 ч. 2 ст.283 КПК України, прокурор зобов?язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру звернутися до суду з обвинувальним актом.

При цьому, згідно з вимогами ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов?язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

Згідно з вимогами ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об?єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати, передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

В даному випадку, колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 вчиняв дії, якими знехтував та свідомо проігнорував виклики прокурора, які були спрямовані на виконання останнім своїх обов?язків, визначених ст. 290 КПК України, чим порушив свої процесуальні обов?язки як підозрюваного у кримінальному провадженні, визначені ст. 42 КПК України, та забезпечені застосованим до нього запобіжним заходом у вигляді застави.

Посилання захисника ОСОБА_8 про те, що прокурор після повідомлення про завершення досудового розслідування не мав права проводити будь-які слідчі (розшукові) та процесуальні дії є необґрунтованим, оскільки направлення повістки про виклик не є слідчою (розшуковою) дією, а реалізація обов?язку надати доступ до матеріалів досудового розслідування та ознайомити підозрюваного з ними, вручити йому копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та направлення обвинувального ату до суду є процесуальними діями, передбаченими положеннями ст. 290, 293 та 283 КПК України.

Посилання адвоката ОСОБА_8 , що будь-якими обов?язками підозрюваний ОСОБА_7 не є обмеженим, оскільки ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.06.2023 року залишено без розгляду клопотання прокурора про покладення обов?язків в межах запобіжного заходу, а тому не повинен був з?являтися на виклик до прокурора є безпідставними, оскільки не спростовують обов?язку підозрюваного ОСОБА_7 , визначеного п.1 ч.7 ст.42 КПК України.

Положення п.1 ч.7 ст.42 КПК України покладають зобов?язання прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на особу, яка набула статусу підозрюваної, обвинуваченої, а положення п.2 та п.3 ч.7 ст. 42 КПК України покладають зобов?язання на підозрюваного, обвинуваченого виконувати обов?язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 підтвердив, що повістки про виклик до прокурора надіслані йому телефонним зв?язком за допомогою месенджера «Viber» він отримував, у відповідь надсилав листи-повідомлення, також підтвердив, що йому відомі обов?язки, визначені ст. 42 КПК України, запобіжний захід який відносно нього застосований, а також наслідки порушення обов?язків, забезпечених заставою, однак переконливо вважав, що в даному випадку це було його правом не з?являтися до прокурора.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що, обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід, колегією суддів Черкаського апеляційного суду у справі № 711/1921/23 вказано, що, розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти встановленого порядку призову та мобілізації в умовах воєнного стану, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього. Це, в свою чергу, вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 хоча і навчається на денній формі навчання, але обізнаний про шляхи виїзду за кордон чоловіками призивного віку, не одружений, мешкає на орендованій квартири, що дає йому змогу у будь-яких час змінити місце проживання з метою переховування. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані, номери телефонів, що дає підстави вважати, що він може шляхом умовлянь або підкупу змусити їх змінити показання, які ними вже надані слідчому.

Разом з цим, у резолютивній частині ухвали колегія суддів Черкаського апеляційного суду роз?яснила підозрюваному ОСОБА_7 та заставодавцю, що у разі, якщо ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим, не з?явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов?язки, то застава звертається в дохід держави.

Згідно з ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов?язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов?язків.

Відповідно до положень ч. 4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов?язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Порушення підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов?язків, вказує на несумлінне ставлення останнього до їх виконання та недостатності застосованого запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 8 та ч. 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов?язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з?явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов?язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що прокурором доведено та в судовому засіданні встановлено про наявні достатні підстави для звернення застави, внесеної заставодавцем за підозрюваного ОСОБА_7 , у дохід держави, оскільки останній допустив системні та свідомі порушення процесуальних обов?язків, у зв?язку з чим до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави у більшому розмірі.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов?язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні. При цьому, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, визначаючи розмір застави у більшому розмірі, слідчий суддя вірно врахував тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , існуючі ризики у кримінальному провадженні, обставини допущених порушень запобіжного заходу у вигляді застави у попередньому розмірі, достатність застави у збільшеному розмірі для запобігання та недопущення повторних чи інших процесуальних порушень, покладених на підозрюваного обов?язків, як загальними нормами кримінально-процесуального закону, так і обов?язків застосованого запобіжного заходу, характеризуючи даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , його матеріальний та соціальний стан, а також співмірність застосованих обмежень відносно підозрюваного та мети і завдань кримінального провадження.

Між тим, підозрюваний та його захисник не навели переконливих доводів та не надали жодних доказів на підтвердження того, що матеріальне становище ОСОБА_7 не дозволяє реалізувати внесення даного розміру застави.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що обрання запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання, передбачені ст. 2 КПК України.

На підставі вище наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2023 року про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4