Справа № 162/101/23
Провадження № 1-кп/162/52/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.11.2022 року за № 0000545 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацевлаштованого, згідно з ст.89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК України)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в період з 01.11.2022 року по 15.11.2022 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, через вхідні двері проник до нежилого будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно викрав належну ОСОБА_4 бензопилу марки «Foresta», моделі FА-40S, вартістю 2300 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, повідомив суду про обставини та мотиви, вчиненого ним кримінального правопорушення. Підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та вказав, що з ОСОБА_4 давно знайомий, неодноразово допомагав останньому по господарству (дрова порізати та інш.). На території домогосподарства ОСОБА_4 є стара будівля, у якій розпочались ремонтні роботи. Він не знав, чи там є щось цінне, однак подумав, що в середині цього приміщення може бути якийсь інструмент. Проникши в середину приміщення, посвітив фанариком та виявив там бензопилу «Фореста», яку забрав з метою продати та заніс на територію закинутого приміщення колишньої фабрики, що в Любешові, там її заховав. За деякий час, тижнів через два, забрав зі сховку пилу та хотів продати ОСОБА_6 , однак останній, впізнавши бензопилу, так як він її колись ремонтував, зрозумів, що вона не належить ОСОБА_5 та викликав поліцію. По приїзду поліція виявила його відбитки та почала розслідування. Він не заперечував, що викрав бензопилу та визнав свою вину. Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 висловив жаль з приводу цих обставин, звернувся до потерпілого ОСОБА_4 з вибаченням та просив суворо не карати.

Суд з`ясувавши, що фактичні обставини справи, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, обвинуваченим ОСОБА_5 не оспорюються, беручи до уваги думку прокурора та потерпілого, які, кожен зокрема, не заперечили проти проведення скороченого судового розгляду, суд дійшов висновку про недоцільність за таких обставин дослідження доказів відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України і судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Разом з тим, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, в тому числі, щодо позбавлення права оскарження обставин в апеляційному порядку, суд перевірив, що учасники судового провадження та обвинувачений ОСОБА_5 зокрема, правильно розуміють їх зміст. Крім того, враховуючи, що вищевикладені показання обвинуваченого ОСОБА_5 є чіткими та послідовними, у суду немає жодних сумнівів в добровільності позиції, яка ствердно висловлена обвинуваченим у судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання, суд враховує, що злочин, вчинений ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, розкаявся у вчиненому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Разом з тим, беручи до уваги характеризуючі дані вказаної особи, зокрема, ОСОБА_5 згідно з ст.89 КК України несудимий, неодружений, скарг від жителів села на його неправомірну поведінку не надходило, документальні дані про звернення за психіатричною та наркологічною допомогою відсутні, з урахуванням висновку органу пробації та позицій прокурора та потерпілого щодо міри покарання, які вважали за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд вважає можливим виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.75 КК України, яке буде достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши накладений на них арешт.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, судові витрати за проведення:

- судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-22/10112-ТВ від 25.11.2022 року в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки;

- судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-22/10440-Д від 29.11.2022 року в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок,-

підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись ст. 349, 373, 374, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75, 76 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів держаної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення:

- судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-22/10112-ТВ від 25.11.2022 року в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки;

- судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-22/10440-Д від 29.11.2022 року в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21.11.2022 року скасувати.

Речовий доказ, а саме бензопилу марки «Foresta», моделі «FА-40S», яка належить ОСОБА_4 та знаходиться у Камінь-Каширському РВП ГУНП у Волинській області повернути власнику.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області шляхом п одачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_7