КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/4290/23 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2414/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року задоволено частково клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 .

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині передачі автомобіля марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна - автомобіля марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що на вказаному автомобілі містяться сліди даної дорожньо-транспортної пригоди.

16.03.2023 автомобіль марки «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

В ході проведення досудового розслідування призначено експертизу технічного стану автомобіля, для проведення якої необхідно надати експертам зазначений транспортний засіб в стані, в якому він перебуває після ДТП.

З цією метою прокурором у провадженні ОСОБА_6 подано до слідчого судді Дарницького районного суду клопотання про накладення арешту на майно - автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном.

Однак приймаючи рішення про часткову відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слідчим суддею відповідні доводи та надані на їх обґрунтування докази судом залишені поза увагою у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, яку останній підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке 16.03.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001115.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2023 р. близько 07 год. 30 хв. водій ОСОБА_8 1980 р.н. (Військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 у званні молодший сержант на посаді начальник складу ПММ), керуючи автомобілем марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вулиці Лугова в напрямку нерегульованого перехрестя вулиці Коцюбинського з вулицею Лугова у місті Києві (Бортничі), допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_9 , 1962 р.н., яка рухалася на велосипеді вищевказаним нерегульованим перехрестям. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої гомілки та була госпіталізована до медичного закладу.

В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що на вказаному автомобілі містяться сліди даної дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою слідчого від 16.03.2023 автомобіль марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001115.

16.03.2023 прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту у рамках кримінального провадження №0001115 від 16.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме на автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить третій особі, а саме, на праві приватної власності належить ОСОБА_10 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання, як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном - автомобілем марки «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор зазначив, що в ході проведення досудового розслідування може виникнути необхідність у призначенні інших експертиз для проведення яких потрібно надати експертам зазначений транспортний засіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є забезпечення збереження речових доказів.

20.03.2023 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено частково, накладено арешт на автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 . В задоволенні решти вимог клопотання - відмовлено.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль марки Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 з метою забезпечення збереження речового доказу.

Разом з тим, слідчий суддя вважав, що такий речовий доказ для його належного зберігання може бути переданий його власнику без шкоди кримінальному провадженню, оскільки слідчим зафіксовано локалізацію пошкоджень автомобіля, сліди і інші речові докази, які збереглися на ньому, відповідно до протоколу огляду місця ДТП, а відтак клопотання прокурора підлягало частковому задоволенню.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК Україниречовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що майно, а саме, автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

А тому колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про те, що такий речовий доказ для його належного зберігання можна передати його власнику без шкоди кримінальному провадженню, оскільки слідчим зафіксовано локалізацію пошкоджень автомобіля, сліди і інші речові докази, які збереглися на ньому, відповідно до протоколу огляду місця ДТП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Проте як вбачається з матеріалів клопотання вказаний транспортний засіб зберіг сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вищевказане майно підлягає арешту з тих підстав, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту, як речових доказів з метою збереження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про передачу вказаного автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_8 не врахувавши обставини кримінального провадження, а також ризиків на, які посилався прокурор.

При цьому, як стверджує прокурор в апеляційній скарзі, що в ході проведення досудового розслідування призначено експертизу технічного стану автомобіля, для проведення якої необхідно надати експертам зазначений транспортний засіб в стані, в якому він перебуває після ДТП.

Разом з тим, оскільки положеннями ч. 3 ст. 407 КПК України не передбачено повноваження суду апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді частково, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню повністю, з постановленням нової ухвали.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження, як речових доказів у кримінальному провадженні.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року, якою задоволено частково клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 . В задоволенні решти вимог клопотання - відмовлено, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0001115 від 16.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .