ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку у м. Дніпро кримінальне провадження №0000364, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Донецьку Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_5 , захисника - адвоката - ОСОБА_6 , обвинуваченої - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Верховною Радою УРСР 24.08.1991 року схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 року зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент рф, а також інші невстановлені представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 року

№ 2131 (ХХ), від 14.12.1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Так, 24.02.2022 року на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний телефон марки SamsungA20 із SIM-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_1 , з особистого акаунту « ОСОБА_7 » в месенджері Telegram, поширила на мобільний номер НОМЕР_2 , який належить мешканці м. Донецька Донецької області на ім`я ОСОБА_8 , яка використовує акаунт « ОСОБА_9 » інформацію військового характеру, а саме:

-06.04.2022 року о 11 год. 43 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України в районі шахти № НОМЕР_3 « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованої за адресою: АДРЕСА_4;

-07.04.2022 року о 11 год. 17 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України у приміщенні будівлі колишнього заводу, розташованого вздовж АДРЕСА_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , поблизу шахти НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_3»;

-07.04.2022 року о 11 год. 19 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України у будівлі державного професійно- ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого в оточені АДРЕСА_5 та Сєченова, які знаходяться у АДРЕСА_4 ;

-07.04.2022 року о 11 год. 19 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України у будівлі ІНФОРМАЦІЯ_5 розташованої за адресою: АДРЕСА_6 ;

-08.05.2022 року о 20 год. 38 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України в районі шахти « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованої за адресою: АДРЕСА_7 ;

-13.05.2022 року о 11 год. 04 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України в районі шахти « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованої за адресою: АДРЕСА_7 ;

-13.05.2022 року о 11 год. 11 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України в районі шахти « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованої за адресою: АДРЕСА_7 ;

-07.06.2022 року о 10 год. 26 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України на території АДРЕСА_8 ;

-30.07.2022 року о 16 год. 39 хв. про переміщення військовослужбовців та техніки ЗС України в бік АДРЕСА_4 по АДРЕСА_3 ;

-02.08.2022 року о 21 год. 04 хв., про переміщення військовослужбовців та техніки ЗС України, у тому числі РСЗВ, в бік АДРЕСА_4 по АДРЕСА_3 ;

-10.09.2022 року о 08 год. 49 хв. про розташування блок-посту підрозділів Збройних Сил України на кордоні Донецької та Дніпропетровської областей поблизу населеного пункту АДРЕСА_7 ;

-16.09.2022 року о 19 год. 22 хв. та о 19 год. 28 хв. про розташування військовослужбовців ЗС України у будівлі ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_7 .

29 січня 2023 року протиправні дії ОСОБА_3 , припинено співробітниками Служби безпеки України під час вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дії ОСОБА_3 виразилися у поширенні інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

04 травня 2023 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 під час судового розгляду повністю визнала свою винуватість у висунутому їй обвинуваченні, щиро покаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення. Обвинувачена ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

При укладенні даної угоди прокурором враховано наявність суспільного інтересу, оскільки відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 114-2 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років і три місяці.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора ОСОБА_5 , обвинувачену ОСОБА_3 , її захисника - адвоката ОСОБА_6 ,суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Як слідує із ч.4 ст. 469 КК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Так, злочин, передбачений ч.2 ст. 114-2 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 і призначення останній узгодженого сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 травня 2023 року, яка укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і три місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_3 - з 29 січня 2023 року, залишив незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набранням вироком законної сили.

Речовий доказ - мобільний телефон марки SamsungA02s у корпусі синього кольору із SIM-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_1 та ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , - конфіскувати у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 накористь держави кошти, витрачені на проведення судової комп'ютерно - технічної експертизи № 230/5 від 16.01.2023 року у розмірі 4779, 60 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1