Провадження №1-кп/447/204/23
Справа №447/1337/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2023 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000212 від 03.05.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 в період часу з 30.04.2023 до 03.05.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів неповаги до усталених існуючих норм спільного життя, на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, систематично, вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань.

Зокрема, 30.04.2023 близько 17 год. 00 хв., перебуваючи за адресою проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме голосно кричав, словесно погрожував, висловлювався у її сторону лайливими словами, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім цього, 01.05.2023 близько 17 год. 30 хв. перебуваючи за адресою проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме голосно кричав, словесно погрожував, висловлювався у її сторону лайливими словами, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, 02.05.2023 близько 15 год. 00 хв. перебуваючи за адресою проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме голосно кричав, словесно погрожував, висловлювався у її сторону лайливими словами, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

За вказані неправомірні дії відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 08.05.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на на нього адміністративне стягнення.

Незважаючи на неодноразове вчинення ОСОБА_3 упродовж тривалого часу протиправних дій психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , що завдавали шкоди її психологічному здоров`ю, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став і продовжуючи свої неправомірні та систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, а саме: 03.05.2023 близько 11 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 під час якого висловлювався нецензурною лексикою, голосно кричав, обзивав та погрожував фізичною розправою, що в сукупності призвело до її психологічних страждань.

Вказаними умисними насильницькими діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно систематично вчинив психологічне насильство, щодо матері, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи (домашнє насильство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив, що проживає разом з матір`ю, тимчасово не працює. Зазначив, що є військовослужбовцем проте на даний момент не проходить службу, оскільки його документи були викрадені та зараз він їх поновлює.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Прокурор просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 220 (двохсот двадцяти) годин громадських робіт.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копію заяви ОСОБА_3 пр видачу паспорта у зв`язку з втратою паспорта; вимогу про наявність судимостей; довідку про неперебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра; характеристику з місця проживання обвинуваченого, відповідно до якої скарги від жителів міста відносно ОСОБА_3 не надходили; довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , відповіднодо якої ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідь філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Стрийського РВ№1 на запит слідчої, відповідно до якої ОСОБА_3 засуджений 03.11.2017 вироком Миколаївського районного суду за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та ухвалою Миколаївського районного суду від 13.04.2021 звільнений від призначено покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо матері що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи (домашнє насильство).

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, його вік, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту, так як будь-яке інше покарання не повязане з усуненням обвинуваченого від потерпілої, матері, яка є особою похилого віку не змінить та не усуненегативної поведінки обвинуваченого щодо своєї пристарілої матері.

При призначенні покарання суд враховує те, що за вчинення домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти систематичне фізичне та психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_7 , знехтувавши її правом, гарантованим Конституцією України, на повагу до її гідності.

Суд врахувуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, дані про особу винного, який не працює, проживає разом з потерпілою та у випадку винесення судового рішення не пов`язнаного з ізоляцією від потерпілої матимеме можливість вчиняти відносно неї домашнє насильство, а тому виходячи з дискреційних повноважень, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання за ст. 126-1 КК України у виді двох місяців арешту, що, на думку суду, сприятиме виправленню ОСОБА_3 та запобіганню вчинення ним нових злочинів

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не обирався. Строк покарання необхідно рахувати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1