Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/427/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому розгляді кримінальне провадження № 0000024 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_3 , 08 січня 2023 року приблизно о 17 год. 00 хв., в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжений Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 року, Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України№573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року строком на 90 діб, в подальшому Указ Президента України №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року строком на 90 діб, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел заволодіти чужим майном, шляхом вільного доступу , перебуваючи у приміщенні магазину, що знаходиться по АДРЕСА_2 таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_7 бувший у використанні павербанк марки «Gelius 3GP PB20210» 20000 mAh, загальною вартістю 999 грн. 67 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дії обвинуваченого ОСОБА_3 по факту таємного викрадення чужого майна потерпілого кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану і визнає його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Встановлені судом обставини повністю підтверджується наступними дослідженими доказами.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та щиро розкаявся, дав повні та детальні показання про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Законний представник ОСОБА_6 повідомив, що вживає необхідні заходи щодо виховання сина.

Потерпілий ОСОБА_8 та законний представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння також підтверджується наступними дослідженими доказами: витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань (а.к.п.1), протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію (а.к.п.10), заява ОСОБА_10 (а.к.п.12), протокол огляду місця події (а.к.п.13-15), заява ОСОБА_3 (а.к.п.20), протокол огляду предмету (а.к.п.21-23), постанова про визнання речовим доказом та визначення місця його зберігання (а.к.п.24), висновок експерта (а.к.п.30-36), заява ОСОБА_11 (а.к.п.38), протокол огляду предмету (а.к.п.39-40), постанова про визнання речови доказом та визначення місця його зберігання (а.к.п.41), росписка ОСОБА_9 (а.к.п.76), протокол проведення слідчого експерименту (а.к.п.80-84), свідоцтво про народження (а.к.п.45), вимога (а.к.п.47), лист (а.к.п.48), довідка (а.к.п.49), лист (а.к.п.50), довідка (а.к.п.51), довідка (а.к.п.52), довідка (а.к.п.53), характеристика (а.к.п.54), акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї (а.к.п.55), психолого-педагогічна характеристика ОСОБА_3 (а.к.п.56), висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини (а.к.п.57-61).

Суд враховує, що за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.

Як обставини, які пом`якшують покарання, суд приймає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За правилами ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, виходячи із встановленої ст. 50 КК України мети покарання - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, зобов`язують суд при призначенні покарання належним чином враховувати ці встановлені законом критерії.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про призначення покарання в межах санкції статті чи частини статті, яка передбачає відповідальність за інкримінований злочин, можливість призначення більш м`якого покарання (ст. 69 КК України), застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення обвинувачених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Суд враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд з прав людини наголошував, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Згідно з положеннями ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині цього Кодексу.

При аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, можливе, з урахуванням особи винного, лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим. При цьому дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Суд враховує, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться у провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність, що, зокрема, виражається і в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

За вказаних обставин, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

На думку суду, саме таке покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним та документально підтверджені процесуальні витрати та на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, з нього слід стягнути на користь держави вартість проведеної експертизи в сумі 755 грн. 12 коп.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що призначити міру покарання обвинуваченому слід з застосуванням відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням, враховуючи сукупність обставини, що пом`якшують покарання та характеристику за місцем проживання.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ст. 69 КК України 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету 755 грн. 12 коп. документально підтверджених процесуальних витрат.

Документи кримінального провадження зберігати в суді.

Речові докази: павербанк марки «Gelius 3GP PB20210» 20000 mAh, повернутий на досудовому слідстві потерпілому залишити потерпілому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: