Провадження №1-кс/369/2594/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з автомобіля у кримінальному провадженні № 0001892 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з автомобіля у кримінальному провадженні № 0001892 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 31.05.2023 року ухвалою слідчого судді накладено арешт на автомобіль марки «DAEWOO» модель «LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить на праві власності ОСОБА_3 який проживає в АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення його власника та інших осіб права відчуження, користування та розпорядження майном.

Заявник вказує, що на даний час всі необхідні судові експертизи призначені слідчим були проведені, автомобіль був оглянутий та вивчений експертами, всі дослідження були зроблені, у зв`язку з чим необхідність в його утриманні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів відпала.

На підставі вище наведеного, ОСОБА_3 просив слідчого суддю скасувати арешт накладений на автомобіль марки «DAEWOO» модель «LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить на праві власності ОСОБА_3 та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 повернути вилучений транспортний засіб власнику ОСОБА_3 .

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_5 через канцелярію суду зареєстрував лист в якому вказав, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні скеровано до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду по суті, відтак питання зазначені у скарзі є предметом розгляду на підготовчому судовому засіданні.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, в провадженні Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 0001892 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

08.08.2023 року прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав через канцелярію суду заяву в якій повідомив слідчого суддю про те, що досудове розслідування кримінального провадження № 0001892 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закінчено, обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження скеровано до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

14.07.2023 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_6 ухвалено призначити підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Стаття 131 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Із долученого слідчим до матеріалів справи копії листа, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001892 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України завершено.

В цьому контексті, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З системного аналізу вищевикладених положень чинного кримінального процесуального законодавства вбачається, що слідчий суддя здійснює вирішення питань щодо забезпечення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, які віднесені до його компетенції, лише на стадії досудового розслідування, тобто здійснення слідчим суддею своїх повноважень поза межами досудового розслідування, виключається та є недопустимим.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Оскільки обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001892 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області, то слідчий суддя вважає, що подальший розгляд клопотання виходить за межі повноважень слідчого судді, що обумовлює відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з автомобіля у кримінальному провадженні № 0001892 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 27, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з автомобіля у кримінальному провадженні № 0001892 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1