Справа № 584/525/23
Провадження № 1-кп/584/156/23
В И Р О К

Іменем України

31.05.2023 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 24.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Павлівка Жашківського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, старшого сержанта, командира кулеметного відділення взводу бойового забезпечення 2 розвідувальної роти в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, 24.01.2023 близько 16-ї години, перебуваючи на задньому сидінні автомобіля «FORD TRANSIT», державний номерний знак НОМЕР_2 , поряд із військовослужбовцем ОСОБА_5 , діючи із злочинною недбалістю, під час руху автомобіля поблизу Буринського дитячого оздоровчого табору «Чайка», розташованого біля с. Пересипки Конотопського району Сумської області, грубо порушуючи правила поводження зі зброєю, а саме норми ст.ст. 9, 11, 13, 16, 17, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 52, 56 Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашникова та 5,45 ручні кулемети Калашникова, затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, пункту 14 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 року № 359, закріплений за ним автомат АКС-74У, № НОМЕР_3 , між колінами прямовисно не тримав, а з метою від`єднання магазину з патронами не перевірив перебування даної зброї на запобіжнику, не виявив у зв`язку з цим знаходження автомату в стані готовому до застосування, не вжив заходів щодо постановки зброї на запобіжник, випадково, під час початку руху автомобіля, у результаті наїзду на природну перепону, направив ствол автомата у напрямку ноги військовослужбовця ОСОБА_5 та натиснув на спусковий гачок, після чого відбувся один постріл у бік ОСОБА_5 , через що останній отримав вогнепальне кульове поранення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 185 від 05.04.2023 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у виді рани правого та лівого стегна, скалкового перелому стегна із зміщенням, що супроводжувалось травматичним шоком тяжкого ступеня. Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю і підтвердив обставини, вказані вище. У вчиненому кається, фактичні обставини справи не оспорює, а також зазначив, що після того, що трапилося, він зробив для себе відповідні висновки та в подальшому буде неухильно дотримуватись правил поводження зі зброєю, а також має бажання продовжувати проходження військової служби.

Виходячи з того, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються, вони правильно розуміють зміст цих обставин і правові наслідки обмеження дослідження доказів у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, на що дали свою згоду, і така їх позиція є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо цих обставин, окрім матеріалів, що стосуються речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, у зв`язку з чим приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення за вказаною кваліфікацією.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке суд кваліфікує за ч. 1 ст. 414 КК України, - порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проходження військової служби характеризується виключно позитивно, на Д-обліках у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, під час проходження військової служби отримав вогнепальне поранення, за особисту мужність, виявлену у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане виконання військового обов`язку відзначений державною нагородою, потерпілий будь-яких претензій до нього не має та у поданій письмовій заяві просить суд обвинуваченого суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 критично ставиться до своїх дій, готовий нести кримінальну відповідальність та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, тому відповідно до положень ст. 66 КК України таке щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Водночас, відповідно до вимог ч.1 ст. 337 КПК України, здійснюючи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, обставин, які б в силу положень ст. 67 КК України обтяжували покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного в сукупності, обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме: особи обвинуваченого, який щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе при призначенні йому покарання у виді службового обмеження в межах санкції ч. 1 ст. 414 КК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, і призначити йому покарання у виді службового обмеження на строк 2 (два) роки з відрахуванням в доход держави 10 (десяти) відсотків із суми щомісячного грошового забезпечення.

Речові докази по справі: автомобіль Ford Transit WIN: НОМЕР_4 та АКСУ № НОМЕР_3 , 1983 року випуску, магазин до автомата з 29 набоями калібру 5,45 мм, котрі передано на відповідальне зберігання до військової частини НОМЕР_1 , - дозволити останній використовувати на власний розсуд у встановленому законом порядку; штани зеленого (камуфльованого) кольору та бушлат зеленого (камуфльованого) кольору, котрі передано на зберігання до кімнати для зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, - повернути потерпілому ОСОБА_5 та дозволити останньому використовувати їх на власний розсуд, як законному власнику; гільзу від набою до автомата калібру 5,45 з маркуванням «270» та «28», яка запакована в паперовий конверт № 1, котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1