Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7314/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Cлідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , представника ТОВ «Укрбудтранссервіс», ПрАТ «Київський річковий порт» - адвоката ОСОБА_4 , представника ПрАТ «Київський річковий порт» - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000223 від 30.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 388 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль (№ 1) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-K/A5A, номер кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43); пісок річковий вагою 30,4 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт», відповідно до вантажної накладної № 277 177 від 17.08.2022; автомобіль (№ 2) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-KJA5A, номер кузова: НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) ; пісок річковий вагою 30,28 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт», відповідно до вантажної накладної № 277 176 від 17.08.2022. В обгрунтування клопотання посилається на те, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 000022,3 відомості про яке 30.09.2021 внесені до ЄРДР, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 388 КК України. У ході досудового розслідуваннявстановлено, що 17.08.2022 близько 14 год. за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, службові особи ПрАТ «КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ», використовуючи грузовий автотранспорт, а саме автомобілі DAF ДНЗ НОМЕР_9 та DAF ДНЗ НОМЕР_10 , які належать ТОВ «ОТП Лізинг», вивезли на вказаних двох автомобілях частину річкового піску, на який Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 10.08.2022 накладено арешт (річковий пісок масою 12 000,00 тон), зміст якої 12.08.2022 оголошено керівнику ПрАТ ОСОБА_6 , тим самим вчиняючи незаконні дії з арештованим майном. (ЄО158 від 17.08.2022). Так, в ході проведення огляду місця події 17.08.2022 за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, встановлено, що з території ПрАТ «Київський річковий порт» здійснюється вивіз вантажними автомобілями арештованого майна (піску). За результатами проведення огляду було виявлено та вилучено: автомобіль (№ 1) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-K/A5A, номер кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) завантажений (відповідно до вантажної накладної № 277 177 від 17.08.2022) піском річковим вагою 30,4 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт»; автомобіль (№ 2) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-KJA5A, номер кузова: НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) завантажений (відповідно до вантажної накладної № 277 176 від 17.08.2022) піском річковим вагою 30,28 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт»; передані на відповідальне зберігання ТОВ «ОТП Лізинг» (юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43), зразки піщаної суміші з автомобілю № 1, № 2, поміщені в полімерні пакети та опечатані з бірками учасників. Приймаючи до уваги, що вилучені в ході огляду місця події автомобіль (№ 1) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-K/A5A, номер кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) завантажений (відповідно до вантажної накладної № 277 177 від 17.08.2022) піском річковим вагою 30,4 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт»; автомобіль (№ 2) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-KJA5A, номер кузова: НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) завантажений (відповідно до вантажної накладної № 277 176 від 17.08.2022) піском річковим вагою 30,28 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт»; передані на відповідальне зберігання ТОВ «ОТП Лізинг» (юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43), зразки піщаної суміші з автомобілю № 1, № 2, поміщені в полімерні пакети та опечатані з бірками учасників, оглянуто, а також враховуючи те, що невстановлені особи можуть продовжити злочинну діяльність, знищити речові докази з метою приховати факт вчинення злочину та перешкодити проведенню досудового розслідування, беручи до уваги що у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження є всі підстави вважати що вилучене майно може бути використане, як доказ факту, незаконних дій щодо майна на яке накладено арешт, у зв`язку з чим вони є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити.

Представник третіх осіб, щодо майна яких розглядається питання про арешт, ТОВ «Укрбудтранссервіс» та ПрАТ «Київський річковий порт» адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що відповідно до п. 15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ № 615 від 30.05.11 в редакції станом на 30.03.2016, надрокористувачу може бути відмовлено у продовженні строку дії дозволу у разі: Невиконання умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою; Порушення вимог законодавства; Прийняття рішення про обмеження користування надрами відповідно до законодавства. Тобто, на момент подання заяви про продовження дії спецдозволу Порядок не містив вимогу щодо заборони продовження спецдозволів надрокористувачам у зв`язку з наявністю податкової заборгованості. Кваліфікацію за ч. 3 ст. 240 КК України є безпідставною з огляду на наступне, оскільки 19.07.2017 на виконання рішення судів у справі № 826/11885/16, Держгеонадра України видано Наказ № 326 «Про переоформлення, продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами», згідно якого ПрАТ «КРП» продовжено строк дії дозволу на розробку Ново-Українського родовища пісків на 20 років (спецдозвіл та наказ у додатках). Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.22 задоволено заяву про поворот виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2019 в адміністративній справі № 826/11885/16. Тобто, ПрАТ «КРП» до 31.12.21 мало спецдозвіл на користування надрами № 672 від 05.11.96, сплачувало всі рентні платежі, податки. Висновки про участь ПрАТ «КРП» у будь-яких схемах, спрямованих на ухилення від сплати податків та особливо великий розмір недоплаченого податку є безпідставними та не обґрунтовані в порядку, передбаченому ПКУ України, а ні актом перевірки дотримання законодавства про оподаткування, а ні відповідним податковим повідомленням-рішенням. З урахуванням цього, будь-які висновки прокурора про ухилення ПрАТ «КРП» від сплати податкових платежів, викладені у клопотанні, зроблені без жодних підстав. Майно, яке пропонує арештувати прокурор не мають та не можуть мати значення доказів. Ухвала про арешт майна річкового піску, а саме 12 000 тон не обмежує право ПрАТ «Київпорт» або будь-якого іншого власника майна розпоряджатися або переміщувати арештований пісок. Тобто вказана ухвала будь-яким чином не обмежує будь-чиїх прав.Крім того, слідчій ВП в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 неодноразово повідомлялось, що на території ПрАТ «Київпорт» на час огляду перебуває пісок у кількості більше ніж 12 000 тон, зазначених в ухвалі суду про арешт.Протокол обшуку підтверджує, що на підприємстві знаходилось більше, ніж 12 тон піску. Незрозуміло, для чого потрібно повністю зупиняти роботу підприємства. Вказані дії здійснюються з метою зупинення роботи підприємства. А автомобілі ніяк не зможуть допомогти органу досудового розслідування визначити, який саме пісок вивозиться. Крім того, слідчій під час проведення слідчої (розшукової) дії огляду місця події достеменно було відомо, що на території ПрАТ «Київпорт» знаходиться понад 12 000 тон річкового піску, на який відсутні будь-які заборони щодо розпорядження, користування та його реалізації. Вказана інформація підтверджується: протоколом обшуку 12.08.2022 в рамках кримінального провадження №0000223 на земельній ділянці з кадастровим номером 685:320:0002 за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, під час якого за участю спеціаліста-маркшейдера встановлено, що на території ПрАТ «Київпорт» знаходиться насип піску об`ємом 28 381,29 куб. м., що значно перевищує арештованих 12 000 тон; клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000223, а саме річкового піску об`ємом 28 381, 29 куб. м., який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 685:320:0002 на території ПрАТ «Київпорт», яке лише 18.08.2022 прийнято до канцелярії судом і за результатом розгляду якого прокурору було відмовлено у задоволення клопотання.Автомобілі з піском річковим вилучені протоколом огляду місця події ЄО№158 від 17.08.2022 є тимчасово вилученим майном. Під час ознайомлення з клопотанням про арешт майна встановлено, що прокурор звернувся до суду з клопотанням лише 29.08.2022, чим порушив строки, передбачені ч.5 ст. 171 КПК України.

Представник ПрАТ «Київський річковий порт» адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що дане клопотання має на меті зупинити роботу підприємства.

Заслухавши прокурора, представників власника майна, дослідивши матеріали клопотання та докази, надані сторонами в обґрунтування їхніх вимог та заперечень, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні відділу поліції в річковому порту Київ ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000223, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 240 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Станом на дату розгляду клопотання письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні жодній особі не вручено.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує на те, що автомобілі з піском річковим, вилучені протоколом огляду місця події ЄО№158 від 17.08.2022, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000223, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021, а тому з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів наявні підстави для накладення на них арешту.

Вирішуючи обґрунтованість таких доводів прокурора, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Як встановлено слідчим суддею, за результатами проведення огляду місця події 17.08.2022 за адресою: м. Київ, вул. Електриків, 12, з території ПрАТ «Київський річковий порт» було виявлено та вилучено: автомобіль (№ 1) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-K/A5A, номер кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) завантажений (відповідно до вантажної накладної № 277 177 від 17.08.2022) піском річковим вагою 30,4 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт»; автомобіль (№ 2) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-KJA5A, номер кузова: НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) завантажений (відповідно до вантажної накладної № 277 176 від 17.08.2022) піском річковим вагою 30,28 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт»; передані на відповідальне зберігання ТОВ «ОТП Лізинг» (юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43), зразки піщаної суміші з автомобілю № 1, № 2, поміщені в полімерні пакети та опечатані з бірками учасників.

Постановою слідчого слідчого відділення ВП в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві від 18.08.2022 визнані речовим доказами у кримінальному провадженні №0000223 від 30.09.2021:

автомобіль (№ 1) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-K/A5A, номер кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43);

пісок річковий вагою 30,4 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт», відповідно до вантажної накладної № 277 177 від 17.08.2022;

автомобіль (№ 2) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-KJA5A, номер кузова: НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43);

пісок річковий вагою 30,28 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт», відповідно до вантажної накладної № 277 176 від 17.08.2022;

зразки піщаної суміші з автомобілю № 1;

зразки піщаної суміші з автомобілю № 1.

У ході розгляду клопотання прокурором не доведено, що такий пісок належить ПрАТ «Київський річковий порт».

Прокурор в судовому засіданні визнав, що пісок є сипучою речовиною і неможливо встановити, який саме пісок вилучено.

При цьому, із матеріалів справи слідчим суддею встановлено, що пісок, щодо якого подано клопотання, використовується ПрАТ «Київський річковий порт» у господарській діяльності та зберігається на території товариства на підставі договорів підряду, укладених ним з іншими суб`єктами господарювання, тоді як власником піску є ТОВ «Укрбудтрестсервіс».

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що жодній службовій особі ТОВ «Укрбудтрестсервіс» повідомлення про підозру не вручалося та не надано доказів причетності останніх до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в межах вказаного кримінального провадження.

Крім того, до клопотання прокурором не надано будь-яких доказів в обґрунтування того, що вищевказаний пісок та автомобілі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилання прокурора на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є лише звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя також виходить із того, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурор в клопотанні усупереч ст. 171 КПК України не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для зазначеного товариства та виконання ним своїх договірних зобов`язань з іншими суб`єктами.

При цьому, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників та володільців майна з метою забезпечення його збереження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Обраний прокурором спосіб арешту призведе до негативних наслідків як при здійсненні підприємницької діяльності, так суттєво і негативно позначиться на інтересах інших осіб, а також впливатиме на реалізацію права власності фізичних та юридичних осіб. Вказаний арешт може взагалі зупинити діяльність підприємства.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не надано недостатньої кількості доказів необхідності накладення арешту, слідчий суддя не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи, додані до клопотання, не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власників майна та інших осіб від невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до положень ч. 7ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Також відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як усбачається з матеріалів клопотання, зокрема з копії протоколу огляду місця події від 17.08.2022 року під час його проведення (з 16 год. 50 хв. до 15.год. 15 хв). було було виявлено та вилучено: автомобіль (№ 1) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-K/A5A, номер кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) завантажений (відповідно до вантажної накладної № 277 177 від 17.08.2022) піском річковим вагою 30,4 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт»; автомобіль (№ 2) DAF синього кольору, 2016 р.в., кузов: НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , з причепом BODEX, сірого кольору, тип: KIS3B/KIS3WS-KJA5A, номер кузова: НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , власник: ТОВ «ОТП Лізинг» (м. Київ, вул. Жилянська, 43) завантажений (відповідно до вантажної накладної № 277 176 від 17.08.2022) піском річковим вагою 30,28 тони, що належить ПрАТ «Київський річковий порт»; передані на відповідальне зберігання ТОВ «ОТП Лізинг» (юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43), зразки піщаної суміші з автомобілю № 1, № 2, поміщені в полімерні пакети та опечатані з бірками учасників. Однак прокурор звернувся до слідчогго судді з клопотанням лише 29.08.2022, чим порушив строки, передбачені ч.5 ст. 171 КПК України. Доказів вчасного звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно прокурором до матеріалів клопотання та у судовому засіданні слідчому судді не надано.

Таким чином, стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні не була доведена необхідність арешту майна, а також наявність підстав, передбачених п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), дотримання встановлених ч.5 ст. 171 КПК України строків звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а відтак, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Отже, в умовах реалізації сторонами конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння фізичними особами та юридичними особами майном та обумовлювали арешт її майна.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 98, 170 - 173, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000223 від 30.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 388 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали відбувся 02 вересня 2022 року о 15 год. 30 хв.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1