Справа №:755/7960/23
Провадження №: 1-кс/755/1745/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 01.03.2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Севастополь, АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

15 червня 2023 року слідчий Слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що громадянин України ОСОБА_4 , будучи проросійсько налаштованим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених обставин умисел, направлений на добровільну участь на початку серпня 2022 у додаткових виборах у так званий «парламент міста Севастополя».

Так, в період часу з 13.08.2022 року по 10.09.2023 року ОСОБА_4 , будучи депутатом від незаконної політичної партії «Єдина Росія» на території окупованого півострову Крим, а саме депутатом Балаклавського муніципалітету, на підставі «Постановления Севастопольской городской избирательной комиссии от 10 июня 2022 года № 131/784-2 «О провидении голосования на дополнительных выборов депутата Законодательного Собрания города Севастополя второго созыва по одномандатному избирательном округу №1» взяв добровільно участь у додаткових виборах до так званого «законодавчого органу міста Севастополя», створеного на тимчасово окупованій території півострова Крим, а саме до «законодательного собрания города Севастополя», де не раніше 14 вересня 2022 року ОСОБА_4 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії АР Крим з боку рф, з власної ініціативи, добровільно був обраним депутатом «законодательного собрания города Севастополя II созыва» по одномандатному виборчому окрузі № 1 міста Севастополя від політичної партії «Єдина Росія».

Також, для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 не раніше 19.09.2022 року, добровільно приступив на підставі постанови Севастопольської міської виборчої комісії № 142/843-2 до виконання свої депутатських повноважень, як «депутат законодательного собрания города Севастополя II созыва», а саме здійснив підготовку та впровадження так званих норматино-правових актів рф на території окупованого півострову Крим, а саме розробку та впровадження «Закона города Севастополя от 1 декабря 2022 года № 720-ЗС "О социальной поддержке участников специальной военной операции, членов их семей и членов семей погибших (умерших) участников специальной военной операции в городе Севастополе и о внесении изменений в некоторые законодательные акты..."», який вступив в силу 12.12.2022 року.

Зокрема, постановою Севастопольської міської виборчої комісії № 142/843-2 від 19.09.2022 року ОСОБА_4 було зареєстровано як депутата «Законодательного Собрания города Севастополя второго созыва, избранного по одномандатному избирательному округу № 1», а також видано посвідчення депутата.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на добровільне виконання свої депутатських повноважень у незаконному органі законодавчої влади м. Севастополя, створеному в супереч Конституції України на тимчасово окупованій території півострова Крим, а саме в так званому окупаційному органі державної «Законодательном Собрании города Севастополя» держави-агресора рф на території окупованого півострову Крим, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, на підставі поданої ним заяви працевлаштувався та був добровільно обраним 19.09.2022 року постановою № 142/843-2 так званою «Севастопольская избирательная комиссия» депутатом у незаконно утворений російською федерацією на тимчасово окупованій території півострова Крим «законодательное собрание города Севастополя II созыва» по одномандатному виборчому окрузі № 1 міста Севастополя, чим виконав всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця та де і на даний час здійснює свою протиправну діяльність, шляхом реалізації свої депутатських повноважень у незаконному органі законодавчої влади та ведені пропагандистської політики серед населення окупованої території.

Усвідомлюючи окупацію півострову Крим, ОСОБА_4 , будучи обраним так званим депутатом «законодательного собрания города Севастополя II созыва», не раніше 14.09.2022 року, розпочав реалізовувати політику рф на окупованому півострову Крим, а саме добровільно впроваджувати на території окупованого півострову Крим та виконувати так званні незаконні нормативно правові акти, такі як: Конституцію рф, «Закон города Севастополя от 14 апреля 2014 года № 1-ЗС «Устав города Севастополя», Федерального закона от 14 декабря 2021 года № 414-ФЗ «Об общих принципах организации публичной власти в субъектах Российской Федерации», иными федеральными законами, Уставом города Севастополя, законами и иными нормативными правовыми актами города Севастополя, Закона города Севастополя от 10 июля 2014 года № 35-ЗС "О Законодательном Собрании города Севастополя", Постановление Законодательного Собрания города Севастополя от 30 сентября 2014 года № 15 "Об утверждении Регламента Законодательного Собрания города Севастополя", Федерального закона от 12 июня 2002 года № 67-ФЗ «Об основных гарантиях избирательных прав и права на участие в референдуме граждан Российской Федерации», иных федеральных законов, Устава города Севастополя, Закона города Севастополя от 30 апреля 2014 года № 4-ЗС «О выборах депутатов Законодательного собрания города Севастополя»., Закона города Севастополя от 31 декабря 2014 года № 105-ЗС «О статусе депутата Законодательного Собрания города Севастополя», Закона города Севастополя от 29 сентября 2015 года № 185-ЗС «О правовых актах города Севастополя»., Закона города Севастополя от 28 декабря 2015 года № 222-ЗС «О контрольной деятельности Законодательного Собрания города Севастополя».

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 під виглядом «суспільного інформування» займається психологічною обробкою населення кримського півострову, проводить спеціальні інформаційні акції, які основані на цинізмі та абсолютному спотворенні інформації, метою яких є дискретизація політичної влади України та переконання у цьому проукраїнських громадян на тимчасово окупованій території АР Крим. Також, як об`єкт внутрішньої пропаганди виступають діти. ОСОБА_4 з 2020 року являється лауреатом «премии Общероссийского народного фронта «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_4 сприяв і сприяє реалізації політики окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльністі, тобто у добровільному обрані до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території.

16.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про його виклик опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в спосіб, передбачений ч. 2 ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України. Проте, ОСОБА_4 за вказаними повістками не прибув, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та суду.

Згідно відомостей ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України громадянин України ОСОБА_4 , у період з 24.03.2018 року по 24.03.2023 року, в базі даних не виявлено.

У зв`язку із викладеним, постановою слідчого від 28.05.2023 року ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення від 01.03.2023 року, згідно якого громадянин України ОСОБА_4 добровільно подав свою кандидатуру на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва» та був 14.09.2022 року обраний депутатом по одномандатному виборчому округу № 1 м. Севастополя;

- відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 24.04.2023 року, згідно якого громадянин України ОСОБА_4 був обраний 14.09.2022 року на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

- протоколами огляду Інтернет мережі від 24.04.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 був обраний на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

- протоколами огляду Інтернет мережі, а саме сайту «Законодательного собрания города Севастополя» від 25.04.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 був обраний на посаду т.зв. «депутата законодательного собрания города Севастополя II созыва»;

- протоколами огляду «Інтернет» мережі, а саме сайту «Tube» від 26.04.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 давав присягу як «депутат законодательного собрания города Севастополя II созыва».

Крім того, в клопотанні слідчого зазначено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який добровільно погодився на співпрацю з представниками окупаційної влади, має стійкі зв`язки з представниками окупаційної адміністрації, в той же час перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхав з неї до теперішнього часу, та не з`явився на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1,п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177,178,183,186,193,197 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Севастополь, АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: