ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 637/1202/21 Номер провадження 11-кп/814/272/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 126-1 КК України
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001175 за апеляційною скаргою прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 17 січня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шевченкове Харківської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

засуджено за ст. 126-1 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_9 в період часу з 20 липня 2021 року по 26 листопада 2021 року, умисно, безпричинно, систематично, шляхом словесних образ у вигляді нецензурної лайки, дестабілізації нормальної обстановки у родині, вчиняв насильство щодо своєї дружини ОСОБА_10 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя, втрати позитивних емоцій, наявності негативних переживань у потерпілої.

Зокрема, 20.07.2021 постановою Шевченківського районного судуХарківської області ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення насильства в сім`ї.

Постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2021 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме повторне вчинення насильства в сім`ї.

09 листопада 2021 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_9 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, висловлював на адресу ОСОБА_10 словесні образи з використанням ненормативної лексики, чим вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї дружини, що завдало їй психологічних страждань.

Крім того, 10 листопада 2021 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_9 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, висловлював на адресу ОСОБА_11 словесні образи з використанням ненормативної лексики, чим вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї дружини, що завдало їй психологічних страждань.

26 листопада 2021 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_9 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, висловлював на адресу ОСОБА_10 словесні образи з використанням ненормативної лексики, чим вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї дружини, що завдало їй психологічних страждань.

Крім того, 26 листопада 2021 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_9 перебуваючи на сходовому майданчику першого поверху біля квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, висловлював на адресу ОСОБА_10 , яка перебувала у вказаній квартирі, словесні образи з використанням ненормативної лексики, що завдало їй психологічних страждань.

Системність дій обвинуваченого ОСОБА_9 виражена у наявності постанов Шевченківського районного суду Харківської області про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП від 20 липня 2021 року, Шевченківського районного суду Харківської області за ч.2 ст. 173-2 КУпАП від 18 листопада 2021 року, та тим, що 13 грудня 2021 року до Шевченківського районного суду Харківської області спрямовано обвинувальний акт за ст. 126-1 Кримінального колесу України.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування закону, який підлягає застосуванню ст. 91-1 КК України, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_9 для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Свої апеляційні вимоги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не врахував дані щодо обвинуваченого, а саме: характеристику, відсутність роботи, неодноразового вчинення домашнього насильства в сім`ї щодо своєї дружини, тим, що кримінальні правопорушення вчиняв у стані алкогольного сп`яніння, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що обвинуваченому повинен бути призначений більш тривалий іспитовий строк.

При цьому, суд першої інстанції, призначаючи покарання не пов`язане з позбавленням волі та не застосувавши передбачені ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи, зокрема направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який поклався на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, за якими його засуджено, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є правильним.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого, особу обвинуваченого, те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, висновок органу досудового розслідування, відповідно до якого ОСОБА_9 не становить високої небезпеки для суспільства та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, наявність обставини, яка пом`якшує покарання: щирого каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Тобто суд врахував всі обставини встановлені під час судового розгляду. Інших обставин, які б давали достатні підстави для призначення більш тривалого іспитового строку, як про це просить прокурор, колегією суддів не встановлено.

Отже, призначене ОСОБА_9 покарання за ст. 126-1 КК України відповідає вимогам ст.65 КК України, зі звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку на 1 рік, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, доводи прокурора про необхідність призначити ОСОБА_9 обмежувальні заходи, є слушними.

У відповідності до п.4 ч.1 та ч.2 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.2 ч.1 ст.413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, зокрема, є не застосування закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Водночас за приписами ч.1 ст. 421 КПК обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми, про що просить прокурор.

Враховуючи, що ОСОБА_9 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, протиправні дії вчиняв протягом тривалого часу, вчиняв вказані дії в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до дестабілізації нормальної обстановки у родині, вчиняв насильство щодо своєї дружини ОСОБА_10 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя, втрати позитивних емоцій, наявності негативних переживань у потерпілої, колегія суддів дійшла висновку, що до обвинуваченого, як до особи, яка вчинила домашнє насильство необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження пробаційної програми.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 задовольнити частково

Вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 17 січня 2022 року щодо ОСОБА_9 скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ст. 126-1 КК України покарання, визначене судом першої інстанції у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік та покласти обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_9 обмежувальні заходи, а саме направлення для проходження пробаційної програми на 1 місяць.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4