Справа №463/5511/23
Провадження №1-кс/463/4606/23
У Х В А Л А

11 липня 2023 року м. Львів

Cлідчий суддя Личаківського рйонного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань щодо неповернення тимчасово вилученого майна під час проведення 01.06.2023 року обшуку у кримінальному провадженні № 0000088 від 23.04.2021,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань щодо неповернення тимчасово вилученого майна під час проведення 01.06.2023 року обшуку у кримінальному провадженні № 0000088 від 23.04.2021.

Скаргу мотивує тим, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/7965/22 (провадження №1-кс/463/3481/23) надано дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . 01.06.2023 року було проведено обшук за вищевказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено серед іншого флеш накопичувач USB фірми Apacer. Скаржник вважає, що дане майно підлягає поверненню, оскільки: має статус тимчасово вилученого під час обшуку майна, оскільки дозвіл на вилучення майна ухвалою не надавався; вилучення майна відбулось із грубим порушенням вимог КПК України; на вилучене майно не накладено арешт, а тому воно підлягає негайному поверненню власнику, з огляду на сплив строків, передбачених ч.5 ст. 171 КПК України та ч.6 ст. 173 КПК України; незаконне утримання вилученого майна неправомірно обмежує право власності ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_7 до судового засідання подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить таку задоволити.

Слідчий ГСУ ТУ ДБР в судове засідання не з`явився, подано заперечення по скарзі, відповідно до якого в задоволенні скарги просить відмовити.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, вважаю, що скаргу слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Судом встановлено, що слідчими другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 23.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною першою статті 111, частиною третьою статті 191, частиною другою статті 240, частиною другою статті 364, частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України, матеріали досудового розслідування якого об`єднані з кримінальним провадженням №0000817 від 27.09.2021.

Наказом Директора Державного бюро розслідувань від 04.03.2022

№ 121-дск місцем здійснення досудового розслідування другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управлінням Державного бюро розслідувань, визначено місце знаходження Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові.

Під час досудового розслідування серед іншого встановлено, що службовими особами ТОВ «Глухівський кар`єр кварцитів» (), всупереч вимог чинного законодавства здійснюється видобуток високочистого кварциту, кремнію та феросиліцію, який у подальшому реалізовується на користь підприємств військово-промислового комплексу російської федерації.

23.05.2023 слiдчим суддею Личакiвського районного суду мiста Львова у справi №463/7965/22, за клопотанням сторони обвинувачення, надано слідчим слідчої групи і прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000088 дозвіл на проведення обшуку в будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Дозвiл на проведення обшуку надано з метою виявлення та вилучення речей і документів які використовувались як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме основних, гірничо-графічних, обчислювальних та маркшейдерських документів щодо видобування ТОВ «Глухівський кар`єр кварцитів`корисних копалин (планів земної поверхні території виробничо-господарської діяльності підприємства, планів промислового майданчика, планів ділянки земної поверхні відведеної під склади корисних копалин, планів зовнішніх відвалів розкривних порід, план гірничих виробок по горизонтах гірничих робіт, зведеного плану гірничих виробок кар`єру, паспортів видобувних та відкривнихвибоїв, книг маркшейдерських вказівок, журналів обліку стану та руху запасів, журналів обліку запасів підготовлених до виїмки, журналів списання запасів, актів списання запасів, звітів Форми 5-гр, книг обліку відвантаження видобутих корисних копалин, журналів обліку видобутої сировини, книг обліку руху корисних копалин, книги обліку руху розкривних порід та інші документи щодо видобування корисних копалин, фінансово-господарської документації, яка складається з первинних бухгалтерських документів, договорів, (з додатками та специфікаціями), накладних, актів виконаних робіт, регістрів бухгалтерського обліку, документів щодо проведення касових та банківських операцій та інших документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами за період часу з 2010 року по 18.05.2023, чорнових записів, які можуть містити в собі інформацію про підготовку та вчинення кримінального правопорушення, електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, інших електронних носіїв інформації, мобільних терміналів систем зв`язку виключно якщо у їх пам`яті зберігається листування, звуко, відеозаписи або інші документи, які містять в собі інформацію щодо видобування та реалізації корисних копалин або доступ до яких обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, для вилучення з них інформації шляхом проведення відповідного експертного дослідження вказаного обладнання.

01.06.2023 на пiдставi ухвали слiдчоrо суддi Личакiвськоrо районного суду мiста Львова у справi №463/7965/22, слідчим четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві проведено обшук у будинку за мiсцем проживання ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , пiд час проведення якого вилучено серед іншого флеш накопичувач USB фірми Apacer.

Слідчий вважає, що вилучений флеш накопичувач USB фірми Apacer, з урахуванням статтi 236 Кримiнального процесуального кодексу України та ухвали слiдчого суддi Личакiвського районного суду мiста Львова, не являється тимчасово вилученим майном, оскiльки дозвiл на їx вилучення прямо передбачено ухвалою слiдчого суддi, а iнформацiя що у ньому мiститься, вiдповiдно до ст. 91 КПК України пiдлягає доказуванню, а тому пiдстави для повернення телефону, на даний час вiдсутнi.

Встановивши обставини справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

КПК України передбачено поняття тимчасового вилучення майна та підстави його повернення. Як вбачається з частини першої статті 167 КПК України тимчасове вилучення майна як забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Хоча слідчим суддею і надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, однак такий перелік є загальним, без конкретної ідентифікації такого майна. Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги. У разі наявності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні, слідчий (прокурор) були зобов`язані виконати вимоги ч.5 ст. 171 КПК та звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на таке майно.

Враховуючи те, що слідчий (прокурор) у визначені КПК України строки не звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, таке майно підлягає поверненню особі в якої таке вилучено, а тому скарга є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст.303,236, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

Скаргу задоволити.

Зобов`язати слідчого Другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_8 або іншу уповноважену особу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000088 від 23.04.2021, повернути ОСОБА_4 належне йому майно, а саме:

- флеш накопичувач USB фірми Apacer.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1