КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/217/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні № 0002748 - прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року, щодо

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Атаки, Республіки Молдова, громадянина України, з вищою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі (зі слів підозрюваного), самозайнятої особи - ФОП (зі слів підозрюваного), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого, -

який підозрюється у кримінальному провадженні № 0002748 від 04.12.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_11 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенант ОСОБА_13 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 год 20 хв 03.12.2022.

Визначено, що строк дії ухвали закінчується о 22 год 20 хв 02 лютого 2023 року.

Визначено розмір застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200,00 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою,

- не відлучатись з місця проживання (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи,

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні № 0002748 від 04.12.2022 ( ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 );

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 02 лютого 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покладенона прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 в поданих апеляційних скаргах просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і необґрунтованою.

Апелянт вказує на те, що судом не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи та наявність беззаперечних доказів, що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням насильства відносно потерпілого, а знаряддям злочину є автоматична вогнепальна зброя. При цьому, постріл здійснювався у лежачу особу, а стороною захисту не надано жодних доказів, які б вказували на те, що потерпілий представляв будь-яку загрозу для підозрюваного чи оточуючих.

Однак, незважаючи на це, судом прийнято рішення про визначення розміру застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200, 00 грн., яку внесено 07.12.2022 року.

На думку сторони обвинувачення, такий запобіжний захід не відповідає тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Апелянт вказує на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя привів доводи прокурора на користь застосування відносно ОСОБА_8 виключної міри запобіжного заходу - тримання під вартою. В той же час слідчий суддя жодного доводу проти обрання даного запобіжного заходу, що були висловлені його захисником не привів, а лише обмежився вказівкою на заперечення проти задоволення клопотання, що підтримувалось стороною обвинувачення.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 зазначає, що судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу підозрюваному у кримінальному провадженні №000278 ОСОБА_8 допущені неповнота судового розгляду та висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи, що тягне за собою скасування вказаної ухвали.

Апелянт вказує на те, що ґрунтовний аналіз оскаржуваної ухвали, дає підстави вважати, що судом не повною мірою оцінена особистість підозрюваного, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність та реальність ризиків можливої не процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи прокурора щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку він підтримав в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просив про її задоволення та заперечував щодо задоволення поданої стороною захисту апеляційної скарги, доводи підозрюваного та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали подану апеляційну скаргу сторони захисту, просили про її задоволення з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, що стосується апеляційної скарги поданої представником потерпілого ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_10 , то вона підлягає поверненню, як особі, яка не має право на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати:

1) обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого;

2) обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині мотивів і підстав виправдання;

3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник;

4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;

5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;

6) прокурор;

7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;

8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;

9-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи;

9-2) фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію;

9-3) викривач - у частині, що стосується його інтересів під час вирішення питання виплати йому винагороди як викривачу;

10) інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 цієї статті слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Тобто представник потерпілого, відповідно до вимог діючого Кримінального процесуального кодексу Українине є особою, яка має право подавати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу, оскільки не входить до переліку, визначених у ч. 1 ст. 393 КПК України осіб, які наділені правом подачі такої апеляційної скарги. Більш того відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України не є учасником судового розгляду на даній стадії. Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу має право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції. Однак оспорюваною ухвалою питання, що стосується інтересів потерпілого, заявлених ним в суді першої інстанції, не вирішувались і не могло вирішуватись, оскільки на даний час триває стадія досудового розслідування.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу, а тому апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року, слід повернути апелянту, оскільки вона не може бути предметом розгляду апеляційного суду.

Згідно ч. 5 ст. 399 КПК Україникопія ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Що стосується апеляційних скарг прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , колегію суддів встановлено наступне.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, що Слідчим відділом Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002748 від 04.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом замаху на заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2022, приблизно о 21 год. 55 хв. ОСОБА_8 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння перебував неподалік свого житлового домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з`явився умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, а саме раніше незнайомому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов по проїжджій частині.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 та наніс невстановлену кількість ударів руками та ногами по невизначеним ділянкам тіла, внаслідок яких останній втратив рівновагу та впав на землю.

Не зупинившись на даних протиправних діях, ОСОБА_8 направився до подвір`я свого домоволодіння, де у нього виник злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, та з метою його реалізації останній взяв належну йому карабін Inter Ordnance M215 кал .223 Rem НОМЕР_1 (вогнепальну зброю) та направився до лежачого на землі за територією домоволодіння ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_8 , діючи умисно, стоячи напроти лежачого ОСОБА_9 , направив на останнього ствол вищевказаного карабіну (вогнепальної зброї), і усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 , та бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілому, здійснив із неї один постріл в ділянку грудної клітини останньому, тобто в місця, де знаходяться життєво важливі органи людини, після чого залишив ОСОБА_9 та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, зайшовши до середини свого домоволодіння, тим самим здійснив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 в подальшому було своєчасно надано медичну допомогу та доправлено до медичного закладу.

У результаті протиправних дій ОСОБА_8 відносно ОСОБА_9 , відповідно до довідки № 1254 КНП «КМКЛ №17» останньому заподіяно:

- вогнепальне наскрізне поранення грудної клітини зліва;

- наскрізне поранення лівої легені;

- великий гемоторакс зліва;

- поранення п`ятого ребра, лівої лопатки;

- закрита черепно-мозкова травма головного мозку.

04.12.2022 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Атаки Республіки Молдова, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - тобто у здійсненні закінченого замаху на умисне вбивство (умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині).

На даному етапі досудового розслідування наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1) відомостями отриманими під час огляду місця події від 04.12.2022 за адресою: м. Київ, мікрорайон «Жуляни» на проїжджій частині дороги на перехресті між вулицями Малиновою та Анни Ардент. Протокол від 04.12.2022 року;

2) відомостями отриманими під час обшуку транспортного засобу марки «Audi» модель «Q8», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2019 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , яка знаходиться на прибудинковій території за адресою: м. Київ, вул. Малинова, буд. 1. Протокол від 04.12.2022 року;

3) показаннями свідка ОСОБА_14 , отриманими під час його допиту від 04.12.2022, та додаткового допиту від 04.12.2022, щодо обставин вичиненого кримінального правопорушення;

4) відомостями отриманими під час проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 . Протокол від 04.12.2022 року;

5) відомостями отриманими під час проведення пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 . Протокол від 04.12.2022 року;

6) показаннями свідка ОСОБА_15 , отриманими під час його допиту щодо обставин вичиненого кримінального правопорушення. Протокол від 04.12.2022 року;

7) показаннями свідка ОСОБА_20 , отриманими під час його допиту щодо обставин вичиненого кримінального правопорушення. Протокол від 04.12.2022 року;

8) показаннями свідка ОСОБА_17 , отриманими під час його допиту щодо обставин вичиненого кримінального правопорушення. Протокол від 04.12.2022 року;

9) показаннями свідка ОСОБА_18 , отриманими під час його допиту щодо обставин вичиненого кримінального правопорушення. Протокол від 04.12.2022 року;

10) показаннями свідка ОСОБА_19 , отриманими під час його допиту щодо обставин вичиненого кримінального правопорушення. Протокол від 04.12.2022 року;

11) відомостями отриманими під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України. Протокол від 04.12.2022 року;

12) іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

05.12.2022 року слідчий слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенант ОСОБА_13 , за погодженням із прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також викладено обставини, на підставі яких слідчий і прокурор дійшли висновку про наявність вказаних ризиків.

На той факт, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду вказує те, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а максимальна санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років (особливо тяжкий злочин). Тобто перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрюваний може вживати заходів щодо переховування від правоохоронних органів та суду, що негативно вплине на досудове розслідування.

На той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілого, який на даний час ще не допитаний, свідків і їх представників, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вказує те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, який пов`язаний з закінченим замахом замаху на заподіяння смерті іншій людині, а саме раніше незнайомому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому перебуваючи на волі він матиме можливість зустрічатись з ним поза межами кримінального процесуального судочинства, що дасть йому можливість незаконно впливати на них, у тому числі психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності.

Окрім того, підозрюваний вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння застосувавши насильство відносно потерпілого, що вказує на його здатність до дій насильницького характеру проти життя та здоров`я осіб і на можливість агресивної поведінки підозрюваного відносно інших учасників кримінального провадження з метою здійснення на них тиску.

Враховуючи встановлені обставини, маючи можливість уникнути конфліктної ситуації та фактично безпричинно, підозрюваний, маючи на меті вчинити вбивсто, взявши напівавтоматичну вогнепальну зброю, здійснив з неї постріл в область грудної клітини потерпілого, тобто у в місце в де знаходяться життєво важливі органи людини. При цьому, постріл здійснено у лежачого на землі потерпілого і який не представляв будь-якої загрози для підозрюваного чи оточуючих.

Крім цього, актуальним є ризик намагання перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, шляхом приховання або знищення доказів, які органом досудового розслідування ще не встановлено та не отримано.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, надасть змогу переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на розслідування кримінального провадження, у тому числі на потерпілого, свідків і їх представників.

Орган досудового слідства вважав наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Враховуючи всі наведені обставини та підстави, сторона обвинувачення вважала наявність ризиків обґрунтованими, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не нададуть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

05.12.2023 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів.

Одночасно визначено розмір застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200,00 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, з покладенням на підозрюваного в разі її внесення обов`язків, які визначено даною ухвалою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 , до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 , підозри.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "IlgarMammadovv. Azerbaijanп. 88", "Erdagozv. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, всупереч твердженням сторони захисту, слідчий суддя врахував, що слідчий вказав на наявність у даному випадку ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав переконливим та таким, що доведений матеріалами клопотання, щонайменше ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зауважив, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який на даний час триває.

Перебування на волі підозрюваного ОСОБА_8 який усвідомлює невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинене правопорушення, може надати можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Так, на підтвердження даного ризику враховуються такі обставини, що підозрюваний в разі перебування на волі може використати ситуацію, яка склалась у країні на власну користь, а саме скористатись тим фактом, що служби поліції перебувають на даний час в посиленому режимі несення служби, орган досудового розслідування обмежений в можливості здійснювати контроль підозрюваного у місці його проживання, виконання ним покладених на останнього його процесуальних обов`язків, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі.

Викладені обставини слід враховувати як достатньо вірогідні дії підозрюваного, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 чітко розуміє та усвідомлює категорію інкримінованого йому кримінального правопорушення, його тяжкість та покарання у разі визнання його винним.

В даній конкретній ситуації тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі визнання його винним, свідчить про неможливість застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, надасть змогу переховуватись від суду.

Отже, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує особу останнього, а також те, що є підстави вважати, що з боку підозрюваного може мати місце переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу, в їх сукупності.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя привів доводи прокурора на користь застосування відносно ОСОБА_8 виключної міри запобіжного заходу - тримання під вартою. В той же час слідчий суддя жодного доводу проти обрання даного запобіжного заходу, що були висловлені його захисником не привів, а лише обмежився вказівкою на заперечення проти задоволення клопотання, що підтримувалось стороною обвинувачення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Однак, колегією суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, не обґрунтував можливість застосування альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертоюцієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631цього Кодексу.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обставини, за яких ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та його наслідки, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002748 від 04.12.2022 лише розпочате, збір доказів триває, можливість настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України на які посилається орган досудового розслідування та які встановлені слідчим суддею є реальним, тому колегія суддів погоджується з твердженням прокурора, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави на даний час є передчасним, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_13 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком до 22 год. 20 хв. 02 лютого 2023 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , - повернути особі, яка її подала.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенант ОСОБА_13 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів до о 22 год 20 хв 02 лютого 2023 року, із одночасним визначенням розміру застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200,00 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_13 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком до 22 год. 20 хв. 02 лютого 2023 року.

Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4