печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови про видачу особи (екстрадиції) від 23 липня 2019 року до Держави Ізраїль,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою в порядку ст. 303 КПК України про скасування постанови про видачу особи (екстрадиції) від 23 липня 2019 року до Держави Ізраїль.

В обґрунтування скарги адвокати ОСОБА_3 , зазначає, що вказана постанова про видачу ОСОБА_4 є необгрунтованою, винесена в порушення вимог КПК, а також порушує норми, передбачені ст. 589 КПК України.

На момент винесення постанови заступником Генерального прокурора України ОСОБА_5 від 19.02.2018 про видачу особи (екстрадицію) ОСОБА_6 розпочата та не завершена процедура оскарження судових рішень по адміністративній справі за позовом ОСОБА_7 до ГУ ДМС України в Одеській області, ДМС України, постанову про видачу особи (екстрадицію) винесено передчасно, оскільки остаточно не встановлено чи потребує ОСОБА_8 статусу біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту, а тому просить скасувати оскаржувану Постанову про видачу як передчасну.

У судове засідання адвокат та особа, відносно якої подана дана скарга у судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Прокурор не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Положеннями ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема: змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та диспозитивності.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

Відповідно до ч.2. ст. 589 КПК України, Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

При розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію). За результатами розгляду слідчий суддя виносить ухвалу, якою: залишає скаргу без задоволення; задовольняє скаргу і скасовує рішення про видачу (екстрадицію) ( ст. 591 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 591 КПК України, судовий розгляд проводиться за участю прокурора, який проводив екстрадиційну перевірку, особи, щодо якої прийнято рішення про видачу, її захисника чи законного представника, якщо він бере участь у провадженні.

Разом з тим, в судове засідання учасники провадження не з`явились, що унеможливлює розгляд даної скарги.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненнях «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.

Така позиція узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 591 КПК України, де визначено, що за результатами розгляду слідчий суддя виносить ухвалу, якою: 1) залишає скаргу без задоволення; 2) задовольняє скаргу і скасовує рішення про видачу (екстрадицію).

Таким чином, дослідивши матеріали провадження, оскаржувану постанову, а також враховуючи неявку в судове засідання особи в інтересах якої подано скаргу, слідчий суддя приходить до висновку про залишення вказаної скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст. 7, 22, 93, 94, 303, 305, 306, 307, 309, 589, 591 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови про видачу особи (екстрадиції) від 23 липня 2019 року до Держави Ізраїль - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1