ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/864/23 Провадження № 1-кп/636/757/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянув у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000009, внесеному 05 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Іванівка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не судимого, працюючого ТОВ «Агро сервіс ЛТД», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,-

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України ОСОБА_2 з клопотанням прокурора ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

-письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні;

-матеріали досудового розслідування, в тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_2 не затримувався.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , з початку вторгнення ЗС рф на територію України, тобто з 24.02.2022, перебував в с. Іванівка Чугуївського району Харківської області, тобто на території, яка знаходилась під тимчасовою окупацією держави - агресора рф. В кінці липня 2022 року (точну дату та час встановити не виявилось можливим) ОСОБА_2 , маючи умисел, спрямований на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, добровільно на прохання представника військ рф (особу якої на даний час не встановлено) надав згоду бути представником мікродільниці № 2 по вул. Польова с. Іванівка Чугуївського району Харківської області, а саме будинків №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №11, №13, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №24, №25, №26, №27, №30 на вказаній вулиці, тобто добровільно зайняв посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території. Перебуваючи на вказаній посаді у липні 2022 року, ОСОБА_2 добровільно за вказівкою представника незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території вказаного населеного пункту, складав списки осіб, які проживають на мікро дільниці № 2 с. Іванівка Чугуївського району Харківської області; перебуваючи в приміщені сільської ради, роздруковував документи різного характеру для отримання грошових коштів від окупаційної влади для мешканців села; за вказівкою голови сільської ради окупаційної влади розповсюджувала гуманітарну допомогу серед населення села; серед місцевого населення поширювала газети агітаційного характеру із закликами до підтримки рішень та дій держави - агресора і повалення конституційного ладу України.

Умисні дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідженням доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує відомості про особу обвинуваченого - раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, передбачені ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, суд вважає за можливе, призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування в межах санкції відповідної частини статті без конфіскації майна.

Суд вважає за можливе не визначати додаткове факультативне покарання у вигляді конфіскації майна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_2 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні некорисливого злочину.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, без конфіскації майна.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, крім підстав розгляду провадження за відсутності учасників згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Копію вироку після ухвалення наступного дня направити засудженій та прокурору.

Суддя