Справа № 344/2007/23
Провадження № 11-кп/4808/192/23
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2023 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання.

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи, а також з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Наголошує, що висновки суду про те, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються матеріалами, дослідженими під час її розгляду.

Як вбачається з наданих суду та досліджених під час розгляду справи судом першої інстанції матеріалів, засуджений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, за час відбування покарання хоч і був працевлаштований у відділенні господарського обслуговування на посаді робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків, однак його поведінка під час відбування покарання не була сумлінною.

За час утримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» характеризувався посередньо, допускав порушення вимог режиму, яке виразилося у виготовленні та зберіганні заборонених предметів, за що на нього 19.05.2022 року накладалося дисциплінарне стягнення у виді 10 діб карцеру. За весь час відбування покарання отримав всього одне заохочення у виді подяки.

Крім цього, при розгляді справи судом не взято до уваги те, що згідно протоколу №1 засідання комісії з розгляду питань щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» від 13.01.2023 року, засуджений ОСОБА_8 характеризується посередньо, не дотримується норм які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи і хоч за формальними ознаками підпадає під дію ст. 81 КК України, йому відмовлено у направленні матеріалів до суду для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, як такому що не довів своє виправлення.

Зазначає, що вказаний протокол наявний в матеріалах особової справи засудженого, яка досліджувалась в судовому засіданні, однак належну оцінку судом йому не надано.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2023 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково звільнено від відбування невідбутої частини основного покарання, призначеного 18 жовтня 2022 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 2 років позбавлення волі, що залишилось і станом на 16 лютого 2023 року становить 6 місяців.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу;

- засуджений ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що її необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Згідно із приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Проте, суд першої інстанції при постановлені судового рішення знехтував вказаними вимогами закону, що призвело до істотного порушення вимог діючого кримінального законодавства.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції є передчасною та неналежним чином невмотивованою та необґрунтованою.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з цим, діючим законодавством передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Закон також наголошує, що слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Між тим, примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно норм закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

В апеляційній скарзі прокурор наголошує на тому, що засуджений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, за час відбування покарання хоч і був працевлаштований у відділенні господарського обслуговування на посаді робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків, однак його поведінка під час відбування покарання не була сумлінною.

Колегія суддів не може спростувати твердження прокурора, оскільки суд першої інстанції не навів переконливих доказів, які б свідчили про протилежне.

Колегія суддів вважає, що доказом сумлінного ставлення засудженого до праці є не лише його участь у суспільно-корисній роботі щодо благоустрою території місця позбавлення волі, а й його працевлаштування, добросовісне виконання обов`язків, підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки, навчанні тощо.

Також прокурор у судовому засіданні подав копію Протоколу №1 засідання комісії з розгляду питань щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» від 13.01.2023 року. Згідно наданого протоколу засуджений ОСОБА_8 характеризується посередньо, не дотримується норм які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що було накладене одне дисциплінарне стягнення. Заохочення не оголошувалися. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. І хоч за формальними ознаками підпадає під дію ст. 81 КК України, йому відмовлено у направленні матеріалів до суду для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, як такому що не довів своє виправлення.

В той же час, дослідивши поведінку засудженого ОСОБА_8 за весь період відбування покарання, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора про те суд першої інстанції не вмотивував висновок про те, що засуджений довів своє виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови умовно-дострокового звільнення.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах звільнення від відбування покарання.

Крім того, обов`язковими умовами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є відбуття визначених ч. 3 ст. 81 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_8 станом на 16.02.2023 року відбув значну частину призначеного судом покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі (більше двох третин покарання), що відповідає вимогам ч. 3 ст. 81 КК України. Засуджений в цілому характеризується позитивно, за спостереженнями адміністрації установи виконання покарань ОСОБА_8 довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.Відтак, суд дійшов невмотивованого висновку та не навів переконливих доводів про те, що передбачені законом засоби виправлення досягли своєї мети до повного відбуття засудженим призначеного покарання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Діюче законодавство наголошує на тому, що при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Суд апеляційної інстанції враховує, що при вирішенні питання про застосування до засудженого ст. 81 КК України, необхідно брати до уваги дані щодо його особи саме протягом відбування покарання.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Саме по собі звернення засудженого з клопотанням до суду не може бути безумовною підставою для його задоволення.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про задоволення клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 належним чином не врахував умови, що передбачені ст. 81 КК України для такого звільнення, а також особу засудженого, прийшов передчасного та належним чином не вмотивованого рішення.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги та відсутність переконливих висновків суду першої інстанції про те, що засуджений за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, перестав бути суспільно небезпечним, та відсутність в рішенні суду висновків про те, що засудженим строк ув`язнення виконав повною мірою своє призначення, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, ухвала суду до скасування з призначенням нового судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2023 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5