Справа № 182/187/23
Провадження № 1-кс/0182/85/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2023 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферецзв`язку у залі суду у м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 № 0000018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе (на даний час м. Покров), Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, із освітою середньою, не одружений, судимості не має,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

(в режимі ВКЗ з Орджонікідзевського міського суду)

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

16 січня 2023 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 № 0000018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи клопотання

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 № 0000018 за ознаками кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , який раніше вчинив ряд корисливих злочинів, обвинувальні акти за вчинення яких скеровано до суду, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин.

Так, під час дії воєнного стану, введеного 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України, а саме 04.01.2023 близько 11.30 год. (точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим) ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходили по АДРЕСА_2 вищевказаної вулиці ОСОБА_5 побачив на землі мобільний телефон «ZTE Blade А7 2019» та портативний бездротовий динамік « НОМЕР_1 », поруч з якими гуляли раніше незнайомі йому неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого, в той же ж день та час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «ZTE Blade А7 2019» та портативного бездротового динаміка « НОМЕР_1 », котрі належали неповнолітньому ОСОБА_7 .

В цей же день та час, знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відволік увагу дітей, попросивши їх прибрати каміння з дороги та скориставшись тим, що вони не бачать його протиправних дій, але ж усвідомлюючи, що його протиправні дії щодо заволодіння чужим майном бачить та усвідомлює його знайомий неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, повторно, із корисливих спонукань, відкрито викрав мобільний телефон «ZTE Blade А7 2019», вартість якого згідно висновку експерта № 174 від 13.01.2023 складає 2 337,00 грн та портативний бездротовий динамік «TG 113», вартість якого згідно висновку експерта № 174 від 13.01.2023 складає 376,78 грн, які належать неповнолітньому ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину, разом з відкрито викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2 713,78 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.

16.01.2023 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/ передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисний, тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він раніше вчинив ряд корисливих злочинів, ухвалою суду від 12.12.2022 стосовно нього було продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 12.02.2023, однак ОСОБА_5 перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті порушив покладені на нього обов`язки та вчинив новий злочин. Стосовно ОСОБА_5 в провадженні Нікопольського міськрайонного та Орджонікідзевського міського суду перебувають на розгляді кримінальні провадження по обвинуваченню у вчиненні умисних, корисливих злочинів, а отже є цілком обґрунтований ризик повторного вчинення злочинів; також є ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, з метою зміни ними показів, ОСОБА_5 мешкає з ними в одному районі м. Покров. Є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення; може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду; вчиненню іншого кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого та свідків. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний не працює і не має законних джерел існування, не одружений, на утриманні нікого не має. Враховуючи всі обставини, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 стосовно клопотання слідчого покладався на розсуд суду.

Оцінка та висновки слідчого судді

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України, внесені до ЄРДР 06.01.2023 № 0000018.

16 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: електронним рапортом про подію; протоколами огляду та вилучення предметів; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами допиту потерпілого, законного представника потерплого, свідків та протоколом допиту самого підозрюваного.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення /злочину/.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 10-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що у провадженні Нікопольського міськрайонного суду та Орджонікідзевського міського суду перебувають на розгляді стосовно ОСОБА_5 кримінальні провадження по обвинуваченню його у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 342, ч. 3 ст. 186 КК України, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 12.12.2022 стосовно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 12.02.2023, однак ОСОБА_5 перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті порушив покладені на нього обов`язки, вчинив новий злочин.

З огляду на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину повторно, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо ризику незаконного впливу на потерплого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Що стосується наявності ризику незаконного впливу на потерплого та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), то вказаний ризик також існує. Підозрюваний може незаконно впливати на неповнолітніх потерплого та свідків з метою зміни ним показів, так як йому відомо їх місце проживання, мешкає він з ними в одному районі м. Покров.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на неповнолітніх потерплого та свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваний може незаконно впливати на неповнолітніх потерпілого та свідків, з метою зміни ним показів, так як йому відомо їх місце проживання. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин належить до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7-ми до 10-ти років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, раніше не судимий, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду та Орджонікідзевського міського суду знаходяться на розгляді обвинувальні акти відносно нього по обвинуваченню за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 342, ч. 3 ст. 186 КК України. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 12.12.2022 продовжено ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово до 12.02.2023, що на переконання слідчого судді дає певну характеристику особі підозрюваного. Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, слідчий суддя переконаний, що стороною обвинувачення доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваним; вчинення ним іншого кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Жодних звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки не надходило.

Домашній арешт щодо ОСОБА_5 застосувати недоцільно, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 12.12.2022 порушив умови покладених на нього зобов`язань та вчинив кримінальне правопорушення.

Отже з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення /злочину/, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Зазначений висновок узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (наприклад, рішення «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» та інш.).

Зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою.

Щодо альтернативного запобіжного заходу

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не одружений, на утриманні нікого не має, вважає необхідним та достатнім встановлення застави згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України в мінімальному розмірі - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 грн.

При цьому, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження,

Альтернативний запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора під час досудового розслідування, суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- не відлучатися з м. Покров, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування чи суд, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом про зміну свого місця проживання.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 176-178, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 № 0000018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів та строку досудового розслідування, тобто ухвала діє до 12-40 год. 17 березня 2023 р.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 12-40 год. 18.01.2023.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею у даній ухвалі, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора під час досудового розслідування, суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- не відлучатися з м. Покров, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування чи суд, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі нез`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1