Єдиний унікальний номер: 379/154/23
Провадження № 1-кп/379/24/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000325 від 20.01.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Станишівка Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого садівником ФОП " ОСОБА_7 ", з професійно-технічною освітою, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України

установив:

20.01.2023, близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на ділянці автодороги, «Лукянівка-Станишівка» та спостерігав за поліцейськими, які реалізовували свої службові повноваження відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та під час складання адміністративних матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення, відносно останнього, побачивши це, ОСОБА_4 наблизившись до останніх, протиставляючи себе перед правоохоронними органами в обличчі поліцейських, демонструючи свою зверхність, почав висловлювати погрози вчинити насильство відносно працівника правоохоронного органу ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 зробив зауваження ОСОБА_4 з приводу його поведінки, на що ОСОБА_4 , висловлюючись на адресу ОСОБА_9 нецензурною лайкою, не реагуючи на зауваження, підійшов до ОСОБА_9 та схопився рукою за рукав однострою ОСОБА_9 та зірвав погон, тa в цей час чинив опір ОСОБА_8 , заважаючи виконувати свої службові повноваження останньому.

Відразу ж після цього, ОСОБА_4 продовжив конфліктувати із працівниками поліції ОСОБА_10 та. ОСОБА_11 , які були в поліцейських одностроях, з шевронами, погонами, іншими відповідними атрибутами та засобами індивідуального, захисту, тобто діючи умисно, поводив себе агресивно, шарпав ОСОБА_8 за одяг, не реагував на законні вимоги з ОСОБА_9 , відмовлявся припиняти свої протиправні дії та погрожував працівнику поліції фізичною розправою зібравши долоні в кулаки та почавши скорочувати відстань до працівнику поліції, чинив активний опір під час спроби затримання працівниками поліції з метою перешкоджання нормальній діяльності правоохоронних органів, підриву їх авторитету та уникнення відповідальності за вчинення протиправних дій.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 342 КК України, вчинення опору працівникові правоохоронного органу під час виконання цим працівником службових обов`язків.

У даному кримінальному провадженні 01.02.2023 року між начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з вимогами ст. ст.468,469,472 КПК України.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_8 від 01.02.2023р., останній підтверджує згоду на укладення в зазначеному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , якою передбачено призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 342 КК України

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 342КК України у виді 1 років позбавлення волі , відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 342 КК України, є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, що в силу вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючі обставини: вчинення злочину особою у стані алкогольного сп"яніння, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місце роботи характеризується позитивно, за місце проживання посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 01.02.2023р. про визнання винуватості, та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання із звільненням обвинуваченого від подальшого відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлений. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 124, 349, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01.02.2023 року, укладену в кримінальному провадженні № 0000325 від 20.01.2023р. між начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: погон з особистим номером поліцейського № 117871, повернути ОСОБА_8 ; диск DVD-R (4,7 GB/120 min 16X) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Головуючий:ОСОБА_1