Справа №585/1183/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/532/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього частини 5 статті 72 КК України у редакції Закону України № 838 - VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зарахування строку попереднього ув`язнення.

Клопотання засуджений обґрунтовує тим, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 22.09.2005 його було засуджено до довічного позбавлення волі. Ухвалою ВСУ від 10.01.2006 вищевказаний вирок залишено без змін. При цьому, він перебував в Сумському слідчому ізоляторі в період з 14.01.2005 року по 10.01.2006, у зв`язку із зазначеним просить зарахувати йому вказаний строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, доповнив клопотання та просив зарахувати також строк з 10.01.2006 року по 24.02.2009 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, обґрунтовуючи тим, що після набрання вироку законної сили та до 27.01.2009 р. адміністрація Сумського слідчого ізолятору почала підготовку документів для відправки його до місць постійного відбування покарання, 11.02.2009 р. він прибув до Харківського слідчого ізолятору, як місця тимчасового перебування на шляху слідування до виправної колонії, і лише 24.02.2009 р. він прибув для відбування покарання в Роменську ВК (№ 56). Оскільки він тривалий час перебував в Сумському та Харківському слідчому ізоляторі в неналежних побутових умовах внаслідок невиконання судового рішення, без жодний законних підстав, просив клопотання задовольнити.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року клопотання засудженого ОСОБА_6 було задоволено частково, та на підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України №838 - VIII від 26.11.2015 року) зараховано як строк попереднього ув`язнення, при утриманні в Сумському слідчому ізоляторі, у період з 14.01.2005 року по 10.01.2006 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, в іншій частині клопотання - відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що на час тримання під вартою ОСОБА_6 у зв`язку із розглядом кримінального провадження за його обвинуваченням, на останнього поширювалась дія ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню, а у іншій частині вимог, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання засудженому з 10.01.2006 року по 24.02.2009 року, суд прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки такий строк не є строком попереднього ув`язнення у розумінні кримінального процесуального закону, оскільки такий строк припинився у зв`язку із набранням вироком законної сили.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 10.01.2006 року по 24.02.2009 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відповідні вимоги клопотання ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі, а в іншій частині ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року - залишити без змін.

Свої вимоги захисник - адвокат ОСОБА_7 обгрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку, ніби у розглядуванії справі правила ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, чинній до 20.06.2017 року) можуть бути застосовані лише до періоду з моменту затримання особи і до моменту набрання ним вироком законної сили.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що не зважаючи на набрання вироком законної сили 10.01.2006 року, в результаті дій (бездіяльності) уповноважених органів державної влади засуджений ОСОБА_6 був доставлений до РВК № 56 для фактичного відбування призначеного покарання лише 24.02.2009 року. До вказаного, моменту, як вбачається із відомостей особової справи засудженого ОСОБА_6 утримувався в умовах одразу Сумського, а потім Харківського ізоляторів.

Не вдаючись до питання підстав та/або причин не звернення вироку до виконання протягом десяти днів з моменту набрання ним чинності, але враховуючи відсутність інших протилежних відомостей в особовій справі засудженого, вбачається, що в період з 10.01.2006 року по 24.02.2009 року засуджений утримувався в установах попереднього ув`язнення саме у зв`язку із судовим розглядом його кримінальної справи - оскільки інших причин у справі не вбачається.

Зазначає, що відповідно, весь строк перебування ОСОБА_6 в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді його кримінальної справи має бути зарахований у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з врахуванням відбутого покарання.

Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги лише ст. 1 Закону України «Пр попереднє ув`язнення» і вважав, що попереднім ув`язненням слід вважати лише мір запобіжного заходу з моменту фактичного затримання особи і до моменту набран: відповідним вироком законної сили, залишивши, при цьому, поза увагою положення п. ґ) абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, які застосовуються незалежно від того, коли було ухвалено вирок чи коли він набрав чинності.

Тому апелянт вважає, що фактично, суд першої інстанції застосував п. в) абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, але не застосував також додатково п. ґ) абз. 4 ч.5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, який підлягає застосуванню.

До початку апеляційного розгляду, всі учасники апеляційного провадження засуджений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та прокурор, які є належним чином повідомленими про дату і час розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року подали до апеляційного суду клопотання про розгляд вказаної апеляційної скарги без їх участі.

Враховуючи, що явка учасників, в даному випадку, на розгляд апеляційної скарги захисника не є обов`язковою, оскільки питання про погіршення становища не ставиться, тому колегія суддів вважає за можливе за таких обставин розглянути дане провадження без участі сторін, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, вивчивши матеріали кримінального провадження, та доводи заяви засудженої про роз`яснення судового рішення колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 ст.404КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог Закону.

Вироком Апеляційного суду Сумської області від 22.09.2005 р. ОСОБА_6 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, п.п. 6, 9, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 15 п.п. 6, 9, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ст. 70 КК України, у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна, крім житла.

Ухвалою Верховного суду України від 10.01.2006 р. вище зазначений вирок було залишено без змін.

Як вбачається з розпорядження Апеляційного суду Сумської області від 22.02.2006 р. вирок Апеляційного суду Сумської області від 22.09.2005 р. відносно ОСОБА_6 набув законної сили 10.01.2006 р.

Відповідно до даних особової справа засуджений ОСОБА_6 прибув 24.02.2009 р. до Роменської ВК (№ 56) Сумської області.

При цьому, засуджений ОСОБА_6 , звертаючись до суду, просить врахувати йому строк попереднього ув`язнення з 14.01.2005 року по 10.01.2006р. в межах тримання його під вартою в Сумському слідчому ізоляторі, а також з 10.01.2006 року по 24.02.2009 в межах його тримання в Сумському та Харківському слідчому ізоляторі на період етапування для відбування покарання до колонії, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), - зарахування судом строку попереднього увязнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

Відповідно до ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд першоїі нстанції має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Зважаючи на вказані норми кримінального закону судом першої інстанції було встановлено, що на час тримання під вартою ОСОБА_6 у зв`язку із розглядом кримінального провадження за йогоо бвинуваченням, на останнього поширювалась дія ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року).

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Колегія суддів вказує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що клопотання засудженого підлягає задоволенню, а саме в частині зарахування як строку попереднього ув`язнення при утриманні в Сумському слідчому ізоляторі, у період з 14.01.2005 року по день набрання вироку законної сили - 10.01.2006 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

У іншій частині вимог, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання засудженому з 10.01.2006 року по 24.02.2009 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки такий строк не є строком попереднього ув`язнення у розумінні кримінального процесуального закону, оскільки такий строк припинився у зв`язку із набранням вироком законної сили.

Враховуючи наведене колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали судового провадження, проаналізував нормативну базу законодавства України, в результаті чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк строку попереднього ув`язнення при утриманні в Сумському слідчому ізоляторі, у період з 14.01.2005 року по день набрання вироку законної сили - 10.01.2006 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а в решті вимог клопотання - відмовити.

При цьому колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги захисника, про те що суд першої інстанції помилково взяв до уваги лише ст. 1 Закону України «Пр попереднє ув`язнення» і вважав, що попереднім ув`язненням слід вважати лише мір запобіжного заходу з моменту фактичного затримання особи і до моменту набрання: відповідним вироком законної сили, залишивши, при цьому, поза увагою положення п. ґ) абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, які застосовуються незалежно від того, коли було ухвалено вирок чи коли він набрав чинності, і що фактично, суд першої інстанції застосував п. в) абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, але не застосував також додатково п. ґ) абз. 4 ч.5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, який підлягає застосуванню, оскільки такі доводи суперечать вищенаведеній правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2018 року.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі, оскаржене судове рішення є належним чином обгрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання згідно ч.5 ст. 72 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4