Справа №760/4372/23
Провадження №1-кп/760/2212/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня2023 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

за участі сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000065 від 12.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копіювата Монастирищенського р-ну Черкаської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасового ухилення від військової служби без поважних причин, о 18 год. 00 хв. 01.11.2022 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби. У подальшому, 17.11.2022 ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю і підтвердив факт, що був відсутнім за місцем служби з 01.11.2022 по 17.11.2022. Повернувся до військової частини добровільно. У вчиненому щиро розкаявся.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, розглядаючи провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, лише в межах пред`явленого обвинувачення, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , та дослідженням документів, які характеризують його як особу.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема зібраними у справі доказами, які учасниками процесу визнані обґрунтованими, не оспорюються та не заперечуються.

Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 349 КПК України у разі визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, то у такому випадку учасники судового розгляду будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_4 у самовільному залишенні військовослужбовцем (крім строкової служби) місця служби без поважних причин тривалістю понад десять діб в умовах воєнного стану доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , вид та міру покарання, суд враховує обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, особу винного, який є військовослужбовцем, характеризується позитивно, під наркологічним диспансеро-динамічним наглядом та наглядом лікаря-психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви №43759/10 та 43771/12», зазначає, що, хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи сукупність об`єктивних та суб`єктивних передумов, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд застосовує до ОСОБА_4 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в орган з питань пробації.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5