ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
639/2319/22 11кп/818/1533/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Валки Харківської області апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 06 вересня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному 07 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-03.08.2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений умовно-достроково 17.07.2009 року на невідбутий строк 11 місяців 3 дня;

-02.04.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений умовно-достроково 31.05.2013 року на невідбутий строк 11 місяців 5 днів;

-22.01.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

-06.06.2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

-06.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 22.12.2020 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 23 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 06 вересня 2022 року засуджено: ОСОБА_6 :

за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 23.05.2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 5790 гривень 40 копійок на відшкодування матеріальної шкоди та 3000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 8790 (вісім тисяч сімсот дев`яносто) гривень 40 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судових експертиз:

на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру у загальному розмірі 8872 (вісім тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 66 копійок;

на користь судового експерта ФОП ОСОБА_9 у розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 копійка.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він 07 лютого 2022 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, маючи умисел на вчинення крадіжки будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням до приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , цілеспрямовано прибув за вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку переліз через паркан, яким огороджено домоволодіння АДРЕСА_2 та потрапив на територію приватного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_6 впевнившись, що на території подвір`я будинку відсутні мешканці та за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, скориставшись тим, що двері гаражу були відчинені, зайшов в приміщення гаражу, тим самим забезпечив собі доступ до майна, яке знаходилось у вказаному гаражі.

Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у вказаний гараж.

Надалі ОСОБА_6 , перебуваючи всередині гаражу, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 , таємно заволодів зварювальним апаратом «Дніпро-М» ММА 2500 вартістю 2556 грн. 40 коп., бензиновим тримером Foresta FC-43 вартістю 3091 грн. 79 коп., набором торцевих головок з тріскачкою «FORCE» моделі F4601 вартістю 1884 грн.

Після цього, ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 7532 грн. 19 коп..

Крім того, ОСОБА_6 наприкінці березня 2022 року, точний час встановити виявилось неможливо, цілеспрямовано прибув до будинку АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, з метою вчинення крадіжки, поєднаного з проникненням у інше приміщення, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку переліз через паркан, яким огороджено домоволодіння АДРЕСА_3 та потрапив на територію приватного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_6 впевнившись, що на території подвір`я будинку відсутні мешканці та за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, скориставшись тим, що двері сараю були відчинені, зайшов в приміщення сараю, тим самим забезпечив собі доступ до майна, яке знаходилось у вказаному сараї.

Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у вказаний сарай.

Надалі ОСОБА_6 , перебуваючи всередині сараю, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, в умовах воєнного стану, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_10 , таємно заволодів кутовою шліфовальною машинкою УШМ малая «Wintech wag-125-860», вартістю 155 грн, кабелем ВВГнг-LS-П довжиною 5м вартістю 112 грн. 65 коп.

Після цього, ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 267 грн. 65 коп..

Крім того, ОСОБА_6 15.04.2022 року приблизно о 20 годині, маючи умисел на вчинення крадіжки будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням до приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , цілеспрямовано прибув за вказаною адресою, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, з метою вчинення крадіжки, поєднаного з проникненням у житло, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку переліз через паркан, яким огороджено домоволодіння АДРЕСА_4 та потрапив на територію приватного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_6 впевнившись, що у будинку відсутні мешканці та за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, відігнув руками на вікні будинку решітку, після чого підняв з землі цеглу, якою розбив скло у металопластиковому вікні у вказаному будинку, тим самим забезпечив собі доступ до майна, яке знаходилось у вказаному будинку.

Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у вказаний будинок.

Надалі ОСОБА_6 , перебуваючи всередині будинку, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, в умовах воєнного стану, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_11 , таємно заволодів телевізором фірми Realme LED телевізор, модель realme TV 43, діагональ 43 вартістю 6982 грн. 32 коп.

Після цього, ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на суму 6982 грн. 32 коп..

Крім того, ОСОБА_6 , на початку травня 2022 року, точну дату встановити виявилось неможливо, у вечірній час доби, маючи злочинний умисел цілеспрямовано прибув до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, з метою вчинення крадіжки у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 перебуваючи у першому під`їзді домоволодіння АДРЕСА_5 , належний раніше йому незнайомому ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_6 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, спочатку перекусив кусачками, які мав при собі, тросовий замок, на який був пристебнутий вказаний велосипед до труби, а після чого, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, в умовах воєнного стану, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_12 , таємно заволодів велосипедом Winora Radge 26 21-G Tourney вартістю 4983 грн. 33 коп.

Після цього, ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 4983 грн. 33 коп..

Крім того, ОСОБА_6 10.05.2022 року у вечерній час доби, маючи злочинний умисел на вчинення крадіжки будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням на територію приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 , цілеспрямовано прибув за вказаною адресою у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку переліз через паркан, яким огороджено домоволодіння АДРЕСА_7 , тим самим забезпечив собі доступ до майна, яке знаходилось на території вказаного приватного домоволодіння.

Після чого, ОСОБА_6 впевнившись, що у подвір`ї будинку відсутні мешканці та за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, в умовах воєнного стану, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілій ОСОБА_13 таємно заволодів листом алюмінієвого металу вагою 13 кг 500 г вартістю 297 грн. та пластиковим відром «АЛЕАНА» вартістю 118 грн. 80 коп.

Після цього, ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_13 , матеріальної шкоди на загальну суму 415 грн. 80 коп. .

Крім того, ОСОБА_6 14.05.2022 року, у вечірній час доби цілеспрямовано прибув до будинку АДРЕСА_8 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, з метою вчинення крадіжки, поєднаного з проникненням у житло, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку переліз через паркан, яким огороджено домоволодіння АДРЕСА_8 та потрапив на територію приватного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_6 впевнившись, що у будинку відсутні мешканці та за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця скориставшись тим, що вхідні двері у будинку відкриті, зайшов безперешкодно до вказаного будинку, тим самим забезпечив собі доступ до майна, яке знаходилось у вказаному будинку.

Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у вказаний будинок.

Надалі ОСОБА_6 , перебуваючи всередині будинку, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, в умовах воєнного стану, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_14 , таємно заволодів мікрохвильовою піччю Elenberg MS-D20FB вартістю 2111 грн. 86 коп., індукційною плитою Interline HIV 568 SATBA вартістю 11494 грн., шуруповертом DEWALT DCD 996 36 ват вартістю 6724 грн. 13 коп., бензопилою NOWA PE 1935 вартістю 1082 грн., феном для волосся СARUSO LONIC BAB c510 ire 2400 ват вартістю 1098 грн., інтернет-роутером XIAOMI ELOTE router AC 2350 вартістю 546 грн., болгаркою ATLAS СOPCO AEG вартістю 2368 грн. 96 коп., оптичним модулем (конвертер) PICOTEL GPONOT, вартістю 453 грн 33 коп, пилососом Mystery MVC-11-27i вартістю 909 грн. 88 коп.

Після цього, ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_14 , матеріальної шкоди на загальну суму 26788 грн. 16 коп..

Крім того, ОСОБА_6 16.05.2022 року, у вечірній час доби, цілеспрямовано прибув до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_9 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, з метою вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку переліз через паркан, яким огороджено домоволодіння АДРЕСА_9 та потрапив на територію приватного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_6 впевнившись, що у будинку відсутні мешканці та за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, вийняв скло у вікні у вказаному будинку, тим самим забезпечив собі доступ до майна, яке знаходилось у вказаному будинку.

Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у вказаний будинок.

Надалі ОСОБА_6 , перебуваючи всередині будинку, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, в умовах воєнного стану, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_15 , таємно заволодів шуруповертом «Soma sm-23-16» вартістю 254 грн, подовжувачем на 2 з`єднання довжиною 15 м вартістю 100 грн., подовжувачем Lemanso lmk061 на 1 з`єднання довжиною 20 м вартістю 266 грн. 94 коп.

Після цього, ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_15 , матеріальної шкоди на загальну суму 620 грн. 94 коп..

Крім того, ОСОБА_6 о 18.00 год. 18.05.2022 року, маючи злочинний умисел цілеспрямовано прибув до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, з метою вчинення крадіжки, поєднаного з проникненням у інше приміщення, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку переліз через паркан, яким огороджено домоволодіння АДРЕСА_4 та потрапив на територію приватного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_6 впевнившись, що у подвір`ї будинку відсутні мешканці та за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, скориставшись тим, що двері сараю відчинені, зайшов всередину сараю.

Таким чином, він виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у вказане приміщення.

Надалі ОСОБА_6 , перебуваючи всередині сараю, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, в умовах воєнного стану, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_11 , таємно заволодів мідними дротами вагою 3 кг вартістю 600 грн, розетками Viko» Karre у кількості 10 шт. вартістю 873 грн. 50 коп., вмикачами «Viko» Karre у кількості 10 штук вартістю 580 грн., кабелем силовим багатожильним (мідним) ЗЗЦМ ПВС 3х1,5 довжиною 30м вартістю 948 грн. 30 коп.

Після цього, ОСОБА_6 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 3001 грн. 80 коп..

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 в апеляційній скарзі посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити останньому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 7 років.

В обґрунтування вказує, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_6 , не надав належної оцінки тим обставинам, що останній визнаний винним у скоєнні восьми епізодів таємного викрадення чужого майна, повторно, в тому числі і з проникненням до приміщень, житла та сховищ. Сім епізодів злочинів ОСОБА_6 вчинив в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Також зазначає, що мотив вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим був виключно корисливим, оскільки предметами зазначених злочинів були побутові товари, а не їжа чи предмети першої необхідності в умовах воєнного стану. Крім того, внаслідок злочинних дій обвинуваченого спричинено збитків потерпілим на загальну суму 45616,40 грн. Завдані збитки потерпілим ОСОБА_6 не відшкодував.

Окрім того, вказує, що суд при призначенні покарання ОСОБА_6 не надав належної оцінки тим обставинам, що останній офіційно не працює, не одружений, раніше мав п`ять судимостей за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, за які реально відбував покарання, тричі умовно-достроково звільнявся, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, що свідчить про стійку схильність до вчинення злочинів саме зазначеної категорії .

А тому, з врахуванням зазначеного, вважає призначене ОСОБА_6 покарання надто м`яким та таким, що не відповідає вимогам ст.65 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, були зроблені на підставі його показань, а провадження було розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. З урахуванням цього суд першої інстанції встановив фактичні обставини провадження та кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, доведеності винуватості обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, які не оскаржувалися в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно ст.50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також дані, які всебічно характеризують особу винного. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тільки з врахуванням та належним аналізом усіх цих обставин у своїй сукупності буде досягнуто необхідного балансу верховенства права та справедливості при вирішенні цього питання.

Такі вимоги кореспондуються з правовими позиціями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, а також приписами, зазначеними в ч.1 ст.1 КК України, ст.2 КПК України.

Також, визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, тобто фактично в мінімальних межах санкції зазначеної норми закону України про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції послався на щире каяття з боку останнього. Зазначена обставина була визнана судом як обставина, яка пом`якшує покарання, що передбачена п.1.ч.1 ст.66 КК України, та обґрунтовує саме визначені судом вид та розмір покарання обвинуваченому. Обставин, які обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.

Але з таким висновком не можна погодитися, так як він не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, встановлених ст.50,65 КК України, оскільки суд першої інстанції в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані щодо особи останнього, належним чином не мотивувавши його в цій частині.

Як убачається з матеріалів провадження та встановлено судом у вироку, ОСОБА_6 за досить короткий відрізок часу вчинив низку тотожних корисливих кримінальних правопорушень, в тому числі і з проникненням до приміщень, житла та сховищ; більшість епізодів злочинів ОСОБА_6 вчинив в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»; раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних, в тому числі й корисливих злочинів, що об`єктивно свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення та змінити спосіб життя, стійке прагнення до вчинення нових кримінальних правопорушень певної категорії. Сам він суспільно корисливою діяльністю не займається, не одружений, не працює.

Але зазначеним обставинам судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

Відповідно до розуміння правової природи та значення поняття щирого каяття, наданих у правових позиціях, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире каяття є сукупністю невід`ємних одне від одного складових, що характеризують об`єктивне ставлення винуватої особи до вчиненого злочину і полягають у повному визнанні своєї провини у вчиненні злочину, висловлюванні жалю з цього приводу та бажання виправити ситуацію, що склалася, а так саме й готовність нести відповідальність. Тобто, всі ці фактори правової поведінки обвинуваченого є невід`ємними складовими щирого каяття. Такої позиції додержується й Верховний Суд у своїх чисельних рішеннях (ВС ККС №759/7784/15-к від 22.03.2018 року; № 756/4830/17-к від 09.10.2018 року).

Проте матеріали провадження не містять будь-яких об`єктивних даних на підтвердження щирого каяття з боку обвинуваченого, окрім формального визнання своєї провини в загальних межах.

За таких обставин, колегія суддів вважає призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону, а також засадам та меті покарання, визначеним ст.50,65 КК України, а тому вирок суду в цій частині не можна визнати законним та обґрунтованим, відповідно до вимог ст.370 КПК України, а доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання слід визнати цілком обґрунтованими.

У зв`язку з викладеним, у відповідності зі ст.414, 420 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного йому покарання та ухвалити свій вирок в цій частині.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів у відповідності зі ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, за один з яких передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, наявність багаторазових судимостей в тому числі й за вчинення корисливих злочинів, дані про його особу, який не одружений, на утриманні осіб не має, суспільно корисливою діяльністю не займається, не працює, що загалом об`єктивно свідчить про стійку антисоціальну спрямованість та схильність до вчинення злочинів, як спосіб життя.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З врахуванням зазначеного, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років, як наполягає прокурор в апеляційній скарзі, яке буде відповідати вимогам ст.50,65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 06 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_16