Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3902/21
номер провадження 1-в/695/49/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша подання начальника Золотоніського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с.Гельмязів, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не є депутатом, не одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, на утриманні малолітніх дітей не має, засудженого 20.01.2022 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2023 року начальник Золотоніського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України, згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.01.2023 визначено суддю для розгляду кримінального провадження, справу було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення подання з врахуванням наступних підстав та положень закону.

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.01.2022 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

З подання начальника Золотоніського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного судом покарання вбачається, що ОСОБА_5 перебував на обліку в органі пробації, зарекомендував себе з позитивної сторони, відомостей про вчинення нових правопорушень до уповноваженого органу з питань пробації не надходило. За місцем проживання характеризується задовільно, скарги на його поведінку до органу місцевого самоврядування не надходили. Обов`язки, які поклав на нього суд виконав.

У судовому засіданні прокурор та представник органу пробації подання підтримали.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, що стверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення.

Судом з досліджених матеріалів встановлено, що 01.04.2022 фахівцем Золотоніського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію засудженого ОСОБА_5 . З листка реєстрації вбачаться, що ОСОБА_5 у визначені дні реєстрації, окрім 21.04.2022, прибував, про що свідчать його особисті підписи. У зв`язку з неявкою ОСОБА_5 21.04.2022 на реєстрацію до центру пробації фахівцем ОСОБА_7 в нього відібрано пояснення, складено анкету його особистих даних та долучено характеризуючі дані.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 164 КВК України - уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; уживає заходів щодо припинення порушень вимог судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місце знаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені Кодексом та Законом України «Про пробацію». Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації, направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

Чинним законодавством покладено обов`язок на орган пробацї запобігати засудженими особами скоєнню нових злочинів, виправлення таких осіб та ресоціалізації таких осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, які покладені на них: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. У разі неприбуття до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органами внутрішніх справ. Поважними причинами неявки засудженого до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба на інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання (ч. 1 ст. 78 КК України). При цьому, як зазначено у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 р. № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», суддя несе особисту відповідальність за своєчасний і якісний розгляд справ.

Згідно з ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Положення ч. 1 ст. 78 КК України спрямоване на стимулювання засудженого до законослухняної поведінки та виправлення. Якщо протягом іспитового строку засуджений довів своє виправлення, то суд зобов`язаний звільнити засудженого від призначеного йому покарання. Кримінальний кодекс не передбачає можливості звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням до закінчення іспитового строку.

Про сукупність умов, за яких випробування вважається успішним, передбачено ст. 75 КК України. Умовами, за яких випробування буде вважатися успішним є: 1) невчинення засудженим нового злочину протягом визначеного, судом іспитового строку; 2) виконання протягом цього ж строку покладених на нього обов`язків; 3) невчинення засудженим систематично правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Дотримання зазначених умов свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ст.152 КВК України передбачено, що підставами звільнення від відбування покарання є відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; Закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Стаття 539 КПК України регулює порядок вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Вимогами ч.1, 2 ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, до суду, який ухвалив вирок.

Положеннями ч. 3 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу VIII КПК «Виконання судових рішень».

Суд, проводячи розгляд даного подання, керується вимогами Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», в якій зазначено, що суд сприяє формуванню у засудженої особи впевненості у невідворотності покарання, діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься диспозитивність, закріплена у ст. 26 КПК України, відповідно до якої суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи, що ОСОБА_5 в період іспитового строку не вчинив нового кримінального правопорушення, до адміністративної відповідальності не притягувався, виконував обов`язки, покладені на нього вироком суду, тому він може бути звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Золотоніського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с.Гельмязів, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 від покарання, призначеного вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.01.2022 за ч. 2 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8 -Сташинська