Справа № 703/265/23

УХВАЛА

31 січня 2023 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого, за що має не зняту та непогашену судимість, -
встановив:
Слідчим відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 подано до суду клопотання, погоджене з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , у невстановлені слідством день та час, за невстановлених слідством обставин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений спосіб ручну оборонно протипіхотну гранатуФ1, яку в подальшому переніс та зберігав у невстановленому слідством місці до 29.01.2023.
У цей же день, близько 14 год. 10 хв. ОСОБА_4 знаходячись в Нижньому парку Смілянського міського парку культури та відпочинку по АДРЕСА_2 , незаконно збув, продавши за 500 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 корпус ручної оборонно протипіхотної гранати Ф1 споряджений зарядом вибухової речовини та запал до гранати типу УЗРГМ 2.
Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_4 у невстановлені слідством день та час, за невстановлених слідством обставин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений спосіб, ручну оборонно наступальну протипіхотну гранату DМ-51, яку переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де і зберігав до 29.01.2023.
Цього ж дня, в період часу з 15 год. 20 хв. по 16 год. 40 хв. за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 під час проведення санкціонованого обшуку працівниками поліції виявлено та вилучено ручну оборонно-наступальну протипіхотну гранату DМ-51 в спорядженому стані.
Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
29.01.2023 о 16 год. 48 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
30 січня 2023 року ОСОБА_4 з урахуванням зібраних доказів повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу та незаконне носіння, придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою обґрунтовано тим, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний неодноразово судимий, має не зняту та не погашену судимість, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків; крім того існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратили актуальність; а також існує ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, оскільки вже був засуджений за аналогічний злочин, відтак вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням та вважає, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, надавши пояснення, аналогічні його обґрунтуванню. Також додала, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення під час дії раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому більш м`який запобіжний захід застосувати неможливо.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики та висновки вказані органом обвинувачення поспішні. Підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується добре. Проживає за однією адресою разом зі своєю бабусею, яка має похилий вік. Допомагає своїй бабусі у побуті. З слід підпрацьовує на тимчасових роботах по найму в місті. За межі міста та Черкаської області не виїжджає. Має міцні соціальні зв`язки. Має загальні захворювання. За першою вимогою буде прибувати до слідчого та суду. На свідків та інших учасників справи не тиснув і тиснути не буде. Буде активно приймати участь у розслідуванні справи. Своєю поведінкою зможе довести обґрунтованість довіри до нього, відсутність ризиків та можливе застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків за ст. 194 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та зазначив, що має цивільну дружину, яка є вагітною та на його утриманні знаходиться малолітня дитини дружини від першого шлюбу.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст. 177 КПК України).
Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.
Пунктом 4 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
29.01.2023 о 16 год. 48 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
30 січня 2023 року ОСОБА_4 з урахуванням зібраних доказів повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу та незаконне носіння, придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України класифікуються як тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання, згідно санкції ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує також особу підозрюваного, який офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, не одружений, на утриманні дітей не має, неодноразово судимий, має не зняту та не погашену судимість, щодо ОСОБА_4 направлені кримінальні провадження до суду, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених під час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, наслідки злочину, дані про особу підозрюваного, доведення слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яким не достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити ухилятися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим та лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Крім того, обізнаність підозрюваного про суворість покарання, передбаченого санкціями статей за якими його притягують до відповідальності, не виключає можливість того, що він зможе уникати слідства та суду, що дає підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, під час судового розгляду, прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, приймаючи до уваги відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відтак слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування, виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що для запобігання вищевказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України слідчий суддя уважає, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде достатнім внесення застави в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.
Керуючись ст.ст.177-183, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою рахувати з 29 січня 2023 року по 29 березня 2023 року включно.
Визначити розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування зі свідками.
Підозрюваний ОСОБА_4 для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».
Копію ухвали направити до відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 30 хвилин 03 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1