У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2022 року м. Ужгород
Із поданого прокурором Ужгородської окружної прокурутури ОСОБА_4 клопотання вбачається, що 31.10.2022року приблизно о 17:10 год. за порушення правил дорожнього руху по Проспекту Свободи, біля будівлі №49, працівниками Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було зупинено автомобіль марки «Toyota» моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 . Під час перевірки, ОСОБА_5 надала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на вищевказаний автомобіль, НОМЕР_2 в якому виявлено ознаки підробки.
31.10.2022 року під час огляду місця події, що проводився в період часу 18:18-19:30 годин, старшим дізнавачем СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 видане 30.11.2016 на ім`я ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 , поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1174810.
Опитана по даному факту ОСОБА_5 повідомила, що по факту підробки свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 їй нічого не відомо.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені під час ОМП 31.10.2022 року, речі а саме: свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 видане 30.11.2016 року на ім`я ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 , поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1174810 - відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та містять на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а тому з метою збереження вилученого майна як речового доказу у даному кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 видане 30.11.2016 на ім`я ОСОБА_7 , яке зберігається при матеріалах справи.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задовольнити з підстав наведених у ньому.
Заслухавши пояснення прокурора щодо поданого клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За даними протоколу огляду місця події від 31.10.2022 року, проведеного на відкритій ділянці місцевості, що розташована навпроти будівлі АДРЕСА_2 , у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане 30.11.2016 на ім`я ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 , як таке що містить ознаки підробки та поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1174810.
Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Прокурором ОСОБА_4 у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення судових експертиз, а також встановленню істини у справі.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Разом з тим з огляду на те, що в даному кримінальному провадженні підозру нікому не оголошено, слідчий суддя вважає, що накладення арешту майна шляхом заборони його відчуження та розпорядження буде достатнім та спів мірним для виконання всіх завдань у даному кримінальному провадженні і не обмежуватиме право власника на його користування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт в частині заборони на відчуження та розпорядження на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 видане 30.11.2016 на ім`я ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 , яке поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1174810, та було вилучено 31.10.2022 в ході ОМП у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та зберігається при матеріалах справи.
Вилучене свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 видане 30.11.2016 на ім`я ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 передати на відповідальне зберігання фактичному користувачу (власнику або його представнику)
У решті вимог клопотання відмовити.
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2022року

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_9 ОСОБА_10