Справа № 357/4256/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , ., в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження № 0003762 від 12.12.2019 р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куліші Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого начальником відділення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за вдресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:

В ході підготовчого судового розгляду зазначеного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.1 КК України, захисником заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, закритті кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за кримінальним правопорушенням, передбаченими ст. 140 ч.1 КК України на підставі ст. 49 КК України, мотивуючи тим, що з часу вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення збігли строки, передбачені ст. 49 КК України.

Обвинувачений просить задовольнити клопотання захисника, потерпіла, прокурор не заперечували проти задоволення клопотання.

Суд вислухавши захисника, обвинуваченого, потерпілу, прокурора, дослідивши обвинувачення, викладене у бвинувальному акті, дійшов наступного.

Відповідно до обвинувачення, ОСОБА_5 обвинувачується за ст. 140 ч.1 КК України у тому, що: він будучи медичним працівником та обіймаючи посаду начальника інфекційного відділення військової частини НОМЕР_1 , маючи звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю: «8.12010001. Лікувальна справа. Інфекційні хвороби», в порушення вимог ст.ст. 4, 9, 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 35-2 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 № 2801-XII, 3.1.2 розділу III Уніфікованого клінічного протоколу первинної медичної допомоги дорослим та дітям «Гострі респіраторні інфекції», затвердженого наказом МОЗ від 16.07.2014 № 499, Протоколу надання медичної допомоги хворим з катаральною, фолікулярною та лакунарною ангінами, затвердженого наказом МОЗ від 24.03.2009 № 181, розділу 4.2 Клінічної настанови «Лікування запальних захворювань піднебінних мигдаликів тонзиліт», рекомендованої для впровадження в Україні розширеною нарадою державних експертів від 30.11.2017, затвердженої на розширеній нараді державних експертів у відповідності до наказу МОЗ від 29.12.2016 № 1422 та наказу МОЗ від 21.03.2017 № 302, розділів 1.2, 1.3.1., 2.2.3. Клінічної настанови, заснованої на доказах (Оновлення 2018) «Грип та гострі респіраторні інфекції», розділу ІІ локального клінічного протоколу «Надання медичної допомоги хворим гострим тонзилітом. Шифр МКХ-10-J03.9», затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 29.03.2017, розділу ІІ локального клінічного протоколу «Надання медичної допомоги хворим з гострими респіраторними інфекціями та грипу. Шифр МКХ-10-J00-J40», затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 29.03.2017, розділу ІІ посадової інструкції начальника інфекційного відділення № 34, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2019, достовірно знаючи вимоги зазначених керівних документів, що регламентують його діяльність, неналежно виконуючи професійні обов`язки внаслідок недбалого ставлення до них, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, діючи із кримінально протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у випадку встановлення діагнозу без проведення клінічного та лабораторного обстеження, хоча повинен був і міг їх передбачити, близько 11 години 09.12.2019 у приміщенні інфекційного відділення закладу охорони здоров`я військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи достатній досвід та кваліфікацію, всі необхідні умови та засоби для проведення лікування та лабораторних досліджень, під час надання амбулаторної медичної допомоги не провів клінічного та лабораторного обстеження, не встановив правильного діагнозу, і відповідно, не призначив правильне лікування ОСОБА_8 , спрямоване на проведення дезінтоксикаційної і антибіотикотерапії, та на підставі лише вимірювання температури тіла та артеріального тиску необґрунтовано встановив останньому діагноз «гостре респіраторне захворювання» та призначив лікування без надання будь-яких рекомендацій або безпосереднього проведення лабораторного обстеження, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, внаслідок чого 11.12.2019 у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_8 був госпіталізований до інфекційного відділення військової частини НОМЕР_1 , де о 13 годині 10 хвилин того ж дня, діагностовано біологічну смерть останнього, внаслідок гнійно-некротичного запалення верхніх дихальних шляхів перебіг якого призвів до розвитку асфіксії (за рахунок закриття верхніх дихальних шляхів набряклими з середини м`якими тканинами) у поєднанні з інфекційно-токсичним шоком.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 49 ч.1 п.2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Суд констатує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 140 ч.1 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального нетяжкого злочину, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки..

Кримінальне правопорушення, у якому відповідно до обвинувального акта обвинувачується ОСОБА_5 за ст. 140 ч.1 КК України, вчинене 9 грудня 2019 р.

Суд констатує, що з часу вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України збігло більше 3 (трьох) років.

Судом обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності, закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою, передбаченою ст. 49 КК України.

За таких обставин клопотання захисника підлягає задоволенню.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати, відсуцтні.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284,371,372 КПК України, суд,

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 140 ч.1 КК України на підставі ст. 49 ч.1 п.2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0003762 від 12.12.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.1 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_9 ОСОБА_10