У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №354/1034/22
Провадження №1-кс/348/364/22

28 жовтня 2022 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ ВП №1 (Яремче) ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

21 жовтня 2022 р. до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , по якій підсудність розгляду справи визначена ухвалою Голови Івано-Франківського апеляційного суду від 18.10.2022.

У поданій скарзі ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність начальника СВ ВП №1 (Яремче) ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 від 13.06.2022 про вчинення суддею Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Слідчим суддею поставлено на обговорення питання дотримання підсудності розгляду справи і повернення матеріалів скарги заявнику.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вважає правильним зобов`язати начальника СВ ВП №1 (Яремче) ГУНП в Івано-Франківській областівнести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після чого справу передати досудове розслідування до Національного антикорупційного бюро України.

З`ясував думку заявника ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф №1, ст.303-308 цього Кодексу.

Як Конституція України (ст.55), так і Кримінальний процесуальний кодекс України (далі КПК України) (ст.24) гарантують кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого. Рішення, дії чи бездіяльність вказаних органів та їхніх посадових осіб відповідно до положень гл.26 КПК України оскаржуються до суду.

Реалізація права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування залежить від можливості доступу до правосуддя, що також є конституційною засадою кримінального провадження.

Зокрема, у ч.1 ст.21 КПК України вказано, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Крім цього, доступ до правосуддя є одним з елементів права на справедливий суд, яке гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Положенням частини 1 статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК України).

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, від правильного та однозначного регулювання питання щодо визначення підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльність прокурора чи слідчого залежить можливість реалізації права, гарантованого як Конституцією, так і міжнародно-правовими стандартами здійснення судочинства.

В кримінальному процесуальному праві підсудність характеризується як розмежування повноважень судів щодо розгляду справ. Визначити підсудність означає вказати, який суд буде розглядати дану справу.

У сучасному кримінальному судочинстві застосовується підсудність у трьох розрізах: територіальна, інстанційна, предметна.

Згідно положень статті 33-1 Кримінального процесуального кодексу України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України».

У примітці до ст. 45 КК зазначено, що корупційними злочинами вважаються:

а) злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем;

б) злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 КК.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 33-1 Кримінального процесуального кодексу України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).

З огляду на зазначені норми закону, в даному випадку підлягає застосуванню саме предметна підсудність, відповідно до якої Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно конкретних корупційних злочинів, передбачених законом. Інші суди не можуть розглядати ці провадження.

Таким чином, системне тлумачення ч. 1 ст. 33-1 КПК доводить до висновку про неприпустимість виходу за межі тієї підсудності, яка є безсумнівною, з огляду на загальні засади кримінального провадження, зокрема законність та верховенство права, однією зі складових якого є принцип юридичної визначеності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в пункті 24 рішення по справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 вказав, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

З огляду на зазначене, розгляд судом, зокрема, Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області, справ, які не належать до його підсудності, є порушенням правил підсудності, що суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.

Вихід за ці межі підсудності Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області, які встановлені статтею 33-1 КПК України є безсумнівними, суперечитиме загальним засадам кримінального провадження і вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ОСОБА_3 , у своїй скарзі оскаржує, бездіяльність начальника СВ ВП №1 (Яремче) ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру повідомлення про вчинення суддею Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 364 Кримінального кодексу України, що відповідно до положень ст. 33-1 КПК України та Примітки ст. 45 КК України є корупційним злочином, а отже не підсудне Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області.

Таким чином, зазначена скарга щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України, має розглядатися слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Згідно пункту 2) частини 2 статті 304 КПК України, скарга повертається особі, яка із нею звернулась у разі, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню, і не підлягає розгляду по суті слідчим суддею суду загальної юрисдикції.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відповідно до п.1 ч.5 ст.216 КПК України досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України вчиненого суддею здійснюють детективи Національного антикорупційного бюро України.

Керуючись статтями 26, 33-1, 303-304 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ ВП №1 (Яремче) ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути заявнику.
Роз`яснити ОСОБА_3 право на оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України до слідчого судді Вищого антикорупційного суду (вул. Хрещатик, 42-А, м. Київ, 01601).

Положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27.10.2022.

Повний текст ухвали оголошений 28.10.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1