1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8455/22 1-кс/335/3078/2022
21 грудня 2022 року м. Запоріжжя
З метою збереження речових доказів, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить його задовольнити.
Власниця майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила повернути їй транспортний засіб, оскільки ані вона, ані ОСОБА_6 до вантажу не мають жодного відношення. Також, пояснила, що транспортний засіб використовується для вантажо-перевезень та є єдиним джерелом доходу їхньої родини..
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
17.12.2022 слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 у період часу з 16:02 год. по 16:08 год. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, 15, проведено огляд місця події, у ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб «КАМАЗ 5320», у кузові зеленого кольору, р.н. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_5 .
19.12.2022 слідчим винесено постанову про визнання вилученого під час проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15, транспортного засобу «КАМАЗ 5320», р.н. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 - речовим доказом.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, автомобіль «КАМАЗ 5320», у кузові зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , 1991 р.в., який вилучено у ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15, має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може зберігати сліди скоєного кримінального правопорушення, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, заборонивши власнику відчужувати вказаний транспортний засіб, оскільки він відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Щодо вимог слідчого про накладення арешту на транспортний засіб, шляхом заборони розпоряджання та користування, то вони не підлягають задоволенню, оскільки слідчим не наведено достатніх підстав для таких заборон.
Крім того, у частині накладення арешту на: ключ від транспортного засобу і свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_5 , слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як не містять ознаки кримінального правопорушення та слідчим не доведено необхідність такого арешту.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, клопотання слідчого слід задовольнити частково, а саме: накласти арешт на вказаний транспортний засіб, заборонивши власнику вчиняти дії щодо відчуження цього транспортного засобу.
При цьому, транспортний засіб «Камаз 5320» підлягає поверненню власнику ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль «КАМАЗ 5320», у кузові зеленого кольору, р.н. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , 1991 р.в., який належить ОСОБА_4 , заборонивши власнику вчиняти дії щодо відчуження вказаного транспортного засобу.
В іншій частині клопотання про арешт майна на ключ від транспортного засобу і свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_5 , та щодо заборони користування вказаним транспортним засобом відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду оголошено 23 грудня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1