Справа № 357/2753/23
У Х В А Л А

31 березня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання прокурора прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 укримінальному провадженні 0000878, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000878 від 21.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт тимчасово вилученого 25.03.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майна, а саме: одну алюмінієву медогонку та алюмінієві бідони в кількості 8 штук.

Клопотання мотивоване тим, що 21.02.2023 до відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_6 з його житлового будинку таємно викрав належне йому майно.

21.02.2023 відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000878, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та розпочато розслідування за фактом таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло.

В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що 10.02.2023 він після лікування повернувся до місця свого проживання по АДРЕСА_2 . Цього ж дня під час огляду житлового будинку він виявив відсутність мобільного телефону «Sigma» IMEI (1) НОМЕР_1 IMEI (2) НОМЕР_2 , мобільного телефону «Nokia» IMEI (1) НОМЕР_3 IMEI (2) НОМЕР_4 , ручного годинника «Аваль» без ремінця, капронові кришки в загальній кількості 500 шт., які знаходилися в мішку з поліпропіленового матеріалу, 18 алюмінієвих бідонів об`ємом по 40 л кожен. Окрім того, всередині приміщення літньої кухні він виявив відсутність алюмінієвої медогонки.

25.03.2023 на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено одну алюмінієву медогонку та вісім алюмінієвих бідонів.

Виходячи з того, що на даний час є достатні підстави вважати, що вилучені алюмінієва медогонка та алюмінієві бідони в кількості 8 шт. зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на них слід накласти арешт.

З метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені 25.03.2023 під час обшуку речі, а саме: одну алюмінієву медогонку та алюмінієві бідони в кількості 8 шт.

У судове засідання прокурор Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не прибув, натомість подав до суду заяву, якою просив проводити розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не прибув, натомість надіслав до суду заяву, якою просить проводити розгляд клопотання у його відсутності, проти накладення арешту не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бут негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено 25.03.2023 (субота), а клопотання про накладення арешту на майно надійшло до суду 27.03.2023 (понеділок), тобто у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України - не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2023 вказане клопотання було повернуто прокурору Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків в строк сімдесят дві години з моменту отримання ухвали. У межах встановленого строку для усунення недоліків, а саме: 29.03.2023 прокурор звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про арешт майна.

Встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000878 від 21.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із протоколу обшуку від 25.03.2023 вбачається, що слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 у період часу із 10:12 год по 10:53 год за у присутності двох понятих, на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2023 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено одну алюмінієву медогонку та вісім алюмінієвих бідонів.

Згідно зі ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей і грошей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.

За викладеного, вилучене під час обшуку майно вважається тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 25.03.2023 тимчасово вилучене майно, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати вважати, що одна алюмінієва медогонка та вісім алюмінієвих бідонів є предметом кримінального правопорушення. Тобто вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та метеріали кримінального провадження вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені під час обшуку алюмінієва медогонка та вісім алюмінієвих бідонівможуть бути використанні як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Враховуючи те, що одна алюмінієва медогонка та вісім алюмінієвих бідонів, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному проваджені, вони можуть містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, пов`язаного з вчиненнням крадіжки, а також, наявність у органу досудового розслідування необхідності у проведенні детального огляду вказаних речей, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження речових доказів на даному етапі кримінального провадження існує потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна шляхом накладення заборони на володіння, користування та розпорядження ним.

Таким чином, на переконання слідчого судді, дослідженні матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна для забезпечення збереження речових доказів та з метою запобігання можливості його приховування, знищення або перетворення. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000878, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про накладання арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 25.03.2023 під час проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: одну алюмінієву медогонку та вісім алюмінієвих бідонів.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_8