Справа № 212/3543/20
У Х В А Л А

17 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, клопотання сторони захисту про проведення експертизи у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000545 від 03.03.2020 року та за №0000092 від 11.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, -

встановив:

На розгляді суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Стороною захисту, зокрема обвинуваченим ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 , подано клопотання про проведення судової експертизи аудіо відеозаписів НСРД та затримання у об?єднаних кримінальних провадженнях, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000545 від 03.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України та у кримінальному провадженні за №0000092 від 11.01.2020 р. за обвинуваченням останнього, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.
У судовому засіданні вказане клопотання стороною захисту підтримано.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти клопотання, просив відмовити, оскільки воно необгрунтоване та заявлене з метою затягування судового розгляду.

Суд розглянувши клопотання сторони захисту приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення, виходячи з наступного.

Ст. 332 КПК України передбачає, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права, зазначено у ч. 1 ст. 242 КПК України.

Статтею 7 ЗУ «Про судову експертизу» передбачено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мін`юсту № 53/5 від 08.10.1998 року (зі змінами та доповненнями) основними видами (підвидами) експертизи у тому числі є: криміналістична експертиза відео-, звукозапису (п. 1.2.1).

Основними завданнями криміналістичної експертизи відеозвукозапису є: встановлення технічних умов та технології отримання відеозвукозапису (п. 20.1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року (зі змінами та доповненнями у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5).

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування у кримінальному провадженні - це здійснювана у встановленому законом порядку діяльність, що полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В описовій та описово-мотивувальній частині заявлених клопотань взагалі не обґрунтовується необхідність проведення зазначеної експертизи у вказаному кримінальному провадженні, не зазначена експертна установа, яку сторона захисту бажає залучити до проведення судової експертизи, не зазначено, що бажає сторона захисту отримати у такий спосіб (які докази отримати, інформацію, відомості) та яким чином вона може вплинути на доказування у провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 (що саме бажає перевірити захист та довести або спростувати у такий спосіб). Також, не зазначено у клопотаннях які саме аудіо-, відеозаписи слідчих (розшукових) дій, у тому числі негласних, від якого числа та ким виконаних (певний слідчий, прокурор, уповноважений оперативний підрозділ) необхідно дослідити, які об?єкти мають бути надані експертній установі для проведення судової експертизи аудіо відеозаписів НСРД та затримання (де зберігаються та яким чином ідентифікуються), а також взагалі відсутнє мотивування щодо надання експертам порівняльних зразків (вільних, умовно-вільних та експериментальних), що унеможливлює у будь-який спосіб проведення експертизи.

Відповідно до п. 21.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року (зі змінами та доповненнями) для встановлення технічних умов та технології отримання відеозвукозапису на дослідження надається: оригінальна фонограма; оригінальний пристрій, яким фонограма зафіксована; додаткове обладнання, яке використовувалось для запису фонограми, у повному складі: мікрофон, джерело живлення, прилади керування тощо; повні відомості про внесення конструктивних змін у пристрій запису та додаткове обладнання із зазначенням хронології таких змін та опис тракту запису від передавача (мікрофона, відеокамери) до приймача (технічного засобу фіксації) із зазначенням кількості каналів та інших технічних супутніх засобів, про що захист взагалі не зазначає у поданому клопотанні і без наявності яких неможливо провести зазначену експертизу.

Крім того, об?єкти експертних досліджень зафіксовані на матеріальних носіях інформації результати слідчих (розшукових) дій, у тому числі, негласних є додатками до певних протоколів, складених відповідно до вимог КПК України, однак, в клопотаннях ці обов?язкові відомості не зазначено, що є неприпустимим фактом.

Гарантією захисту законних прав та інтересів сторін у кримінальному провадженні є встановлені ст. 266 КПК України вимоги про те, що технічні засоби, застосовані під час проведення НСРД, а також первинні носії отриманої інформації повинні зберігатися до набрання законної сили вироком суду.
За наявності відповідних підстав первинні носії інформації та технічні засоби, за допомогою яких отримано інформацію, можуть бути предметом дослідження відповідних спеціалістів або експертів у порядку, передбаченому цим Кодексом. Необхідність дослідження первинного електронного документу (цифрового файлу) може виникнути у разі наявності обґрунтованих сумнівів в достовірності інформації (ознак зміни чи втручання до змісту файлу).
Обґрунтовані сумніви в достовірності інформації мають бути об`єктивними та аргументованими, з огляду на обставини конкретного кримінального провадження. Твердження сторони захисту щодо можливого здійснення технічного втручання і редагування аудіо-, відеозаписів, недостовірності відображеної на них інформації, мають спиратися на об`єктивні дані безсумнівного сприйняття таких фактів чи переконливо підтверджуватися іншими доказами у справі або обґрунтовуватися відповідними технічними висновками спеціалістів на засадах змагальності в кримінальному процесі. Об`єктивних даних про такі факти суду стороною захисту не надано. Отже, доводи сторони захисту в цій частині також є безпідставними.
Згідно положень ч. 1 ст. 246 КПК НС(Р)Д є різновидом слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, а тому відомості про назви та характеристики технічних засобів, які застосовувалися при їх проведенні, обґрунтовано не наведені в протоколах за результатами НСРД.

Такий висновок відповідає позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеній в постановах від 07 жовтня 2020 року (справа № 725/1199/19), від 20 травня 2020 року (справа № 585/1899/17), від 22 жовтня 2021 року (справа № 487/5684/19).

Так, відповідно до пунктів 4.5.1, 4.5.6 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого Наказом Служби безпеки України за № 440 від 12.08.2005 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 902/11182 від 17 серпня 2005 р., (в редакції, чинній на момент здійснення процесуальних дій), до державної таємниці належать відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки: устаткування, апаратури, приладів, пристрів, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, володіння якими дає змогу зацікавленій стороні впливати на її результати, що створює загрозу національним інтересам і безпеці.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 ЗУ Про державну таємницю спеціально уповноваженим державним органом у сфері забезпечення охорони державної таємниці є Служба безпеки України.

Окрім іншого, до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація: у сфері державної безпеки та охорони правопорядку: про засоби, зміст, плани, організацію, фінансування та матеріально-технічне забезпечення, форми, методи і результати оперативно-розшукової, розвідувальної і контррозвідувальної діяльності; про осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі з органами, що проводять таку діяльність та про інші засоби, форми і методи охорони державної таємниці, що передбачено у абзаці 3 пункту 4 частини 1 статті 8 ЗУ Про державну таємницю.

Враховуючи вищезазначені обставини розглядуваного кримінального провадження та законодавчі обмеження, викладені в: ЗУ "Про державну таємницю" від 21.01.1994 р., Зводі відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого Наказом Служби безпеки України за № 440 від 12.08.2005 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 902/11182 від 17 серпня 2005 р., ЗУ "Про Службу безпеки України" від 25.03.1992 р., ЗУ Про національну безпеку від 21.06.2018 р. та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затверджена наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України за № №114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012 р., щодо розголошення відомостей про спеціальні технічні засоби, призначені для негласного отримання інформації, які являються державною таємницею і стосуються не тільки цього кримінального провадження, їх розголошення без належних і обґрунтованих підстав може створювати загрозу національним інтересам та безпеці, що в свою чергу унеможливлює проведення судової криміналістичної експертизи відеозвукозапису з об?єктивних причин, в частині неможливості виконання вимог п. 21.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року (зі змінами та доповненнями) щодо надання експертній установі оригінального звукозаписувального пристрою, додаткового обладнання, яке використовувалось для запису фонограми, у повному складі: мікрофон, джерело живлення, прилади керування тощо.

Отже, право обмеження стосовно розкриття у кримінальному провадженні відомостей, визначених ст. 246 КПК України, обумовлено законодавчим віднесенням їх до державної таємниці та потребою зберігати таємні методи розслідування злочинів за відповідними дорученнями уповноваженому оперативному підрозділу.

Крім того, на думку суду, заявлення зазначеного клопотання, у тому вигляді в якому останні подані, є нічим іншим, як спробою затягування судового розгляду кримінального провадження поза межами розумних строків відповідно до правового підходу Європейського суду з прав людини.
З урахуванням викладеного, не вбачається підстав для задоволення клопотання захисника - призначення судової криміналістичної (технічної) експертизи відео-, звукозапису та обвинуваченого, оскільки, клопотання не мотивоване: не надано будь-яких доказів, що ставлять під сумнів достовірність та автентичність аудіо і відео записів, які отримано за результатами проведення НСРД, уповноваженими оперативними підрозділами та найголовніше через законодавчу заборону на розголошення державної таємниці стосовно ідентифікації технічних пристроїв, які використовуються під час проведення НСРД, а також з інших підстав, зазначених в описово-мотивувальній частині вказаної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 3, 6, 8, 9, 19, 55 Конституції України, ст.ст. 2, 242-246, 332 КПК України, ЗУ «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мін`юсту № 53/5 від 08.10.1998 р., ЗУ "Про державну таємницю" від 21.01.1994 р.,

постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_4 про проведення судової експертизи аудіо відеозаписів НСРД та затримання у об?єднаних кримінальних провадженнях, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000545 від 03.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України та у кримінальному провадженні за №0000092 від 11.01.2020 р. за обвинуваченням останнього, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 21.11.2022, 13.30 год.

Суддя ОСОБА_1