Справа № 605/329/22
ВИРОК
Іменем України
"04" листопада 2022 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №605/329/22 про обвинувачення

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, уродженця с. Голгоча Бережанського району Тернопільської області, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.4 ст.246 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Згідно наказу директора Підгаєцького районного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Підгайціагроліс (надалі ПРКСЛП Підгайціагроліс) від 01 липня 2018 року №19 обвинувачений ОСОБА_3 прийнятий на посаду лісника, за ним закріплено обхід № 8 до якого входить квартал № 30 виділ 17,2 площею 3,5 га. лісового масиву ПРКСЛП "Підгайціагроліс".

Відповідно до посадової інструкції лісника, за яким закріплено обхід, затвердженої директором ПРКСЛП "Підгайціагроліс" ОСОБА_7 , з якою був ознайомлений ОСОБА_3 про що свідчить його особистий підпис, лісник несе відповідальність за обхід, являється безпосереднім керівником і відповідальним за виконання лісогосподарських, лісозаготівельних робіт у ввіреному йому обході. Крім цього, лісник зобов`язаний забезпечувати виконання у встановлені терміни, планових завдань по обсягу робіт з високою якістю, дотримання технологічних процесів при проведенні лісосічних робіт.

Встановлено, що виконувачем обов`язків директора ПРКСЛП Підгайціагроліс ОСОБА_8 надано дозвіл на проведення вибіркової санітарної рубки - лісорубний квиток від 03 листопада 2021 року серія 02 ЛКБ №006901 виданий ПРКСЛП Підгайціагроліс, відповідно до якого в 2021 році проведено вибіркову санітарну рубку дерев у лісі у кварталі 30 виділі 17,2 площею 3,5 га., строк дії якого завершився 31 грудня 2021 року.

Надалі, 12 січня 2022 року о 10 годині 22 хвилини до лісника ПРКСЛП Підгайціагроліс ОСОБА_3 зателефонував виконувач обов`язків директора ПРКСЛП Підгайціагроліс ОСОБА_8 та повідомив про необхідність завантажити вантажний автомобіль ЗІЛ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 дров`яною деревиною породи граб в кількості 4,3 м. куб.

У цей час у обвинуваченого, який був обізнаний про відсутність лісорубного квитка на здійснення рубки лісу, виник злочинний намір, спрямований на незаконну порубку дерев на закріпленому обході №8 ділянки ПРКСЛП «Підгайціагроліс», а саме кварталі 30 виділі 17.2 площею 3,5 га.

Так, 12 січня 2022 року, близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконну порубку дерев, прибув на закріплений за ним обхід, квартал 30 виділ 17,2 площею 3,5 га, який знаходиться неподалік с. Голгоча Тернопільського району Тернопільської області, попередньо по телефону домовившись про місце зустрічі із ОСОБА_9 , який не був обізнаний у його злочинних намірах.

Надалі, близько 11 години 34 хвилини обвинувачений ОСОБА_3 , чітко знаючи, що термін дії лісорубного квитка від 03 листопада 2021 року серія 02 ЛКБ № 006901 виданого ПРКСЛП Підгайціагроліс закінчився 31 грудня 2021 року, виконуючи вказівку виконувача обов`язків директора ПРКСЛП Підгайціагроліс ОСОБА_8 , щодо завантаження дров`яної деревини твердої породи, перебуваючи на ділянці кварталу 30 виділу 17.2 площею 3,5 га ПРКСЛП Підгайціагроліс, який знаходиться неподалік с.Голгоча Тернопільського району Тернопільської області, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, а саме бензопили невстановленої марки та моделі, в порушення вимог ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, абз. 5, абз. 8 п. 2 та п. 46 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня способом спилювання, здійснив незаконну порубку тридцяти трьох дерев породи Граб, діаметрами пнів біля шийки кореня: граб сироростучий 10 см. (1 штука), 14 см. (1 штука), 16 см. (1 штука), 18 см. (2 штуки), 20 см. (2 штуки), 22 см. (2 штуки), 24 см. (4 штуки), 26 см. (4 штуки), 28 см. (3 штуки), 30 см. (3 штуки), 32 см.(1 штука), 34 см. (2 штуки), 36 см. (3 штуки), 38 см. (1 штука); граб сухостійний 16 см. (1 штука); граб вітровал 14 см. (1 штука) та 32 см. (1 штука).

В подальшому зрізані дерева були розкряжовані ОСОБА_10 та завантажені ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які прибули разом із ОСОБА_9 і також не були обізнані із злочинними намірами ОСОБА_3 на вантажний автомобіль марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 та вивезені із лісу.

Своїми незаконними діями, які виразились у незаконній порубці дерев у лісі, поза межами лісорубного квитка від 03 листопада 2021 серія ТЕ ЛРК №006901, ОСОБА_3 заподіяв екологічний збиток (шкоду) на суму 123 805,54 гривень, що перевищує більш як на 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим спричинив тяжкі наслідки.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.246 КК України, тобто незаконну поруку дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки.
Крім цього, в період часу з 01 квітня 2021 року по 01 лютого 2022 року у лісника ПРКСЛП Підгайціагроліс обвинуваченого ОСОБА_3 , за яким закріплений обхід № 8 квартал 30 та ввірені матеріальні цінності закріплені за вказаним обходом, виник злочинний умисел, спрямований на розтрату матеріальних цінностей, а саме заготовленої деревини, яка була йому ввірена та належала ПРКСЛП Підгайціагроліс.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел обвинувачений, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, будучи лісником ПРКСЛП Підгайціагроліс, являючись матеріально-відповідальною особою, в якої знаходяться на зберіганні товарно-матеріальні цінності, які обліковані за ним згідно бухгалтерських документів підприємства, перебуваючи на робочому місці у с. Волиця Тернопільського району Тернопільської області на ділянці кварталу 30 виділ 17.1 площею 1,4 га та кварталу 30 виділу 17.2 площею 3,4 га, у період часу з 01 квітня 2021 року по 01 лютого 2022 року, виконуючи вказівку в.о. директора ПРКСЛП Підгайціагроліс ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів в інтересах останнього, здійснив розтрату невстановленим слідством особам заготовленої деревини згідно лісорубного квитка від 03 листопада 2021 року серії 02 ЛКБ №006901, яка була йому ввірена та належала ПРКСЛП Підгайціагроліс, загальним об`ємом 67,654 м.куб. на загальну суму 41 670,54 гривень (сорок одна тисяча шістсот сімдесят гривень 54 копійки).

Відповідно до даних електронного обліку залишків та руху лісопродукції по складах та рапортів лісника про рух лісопродукції, залишок лісопродукції (деревини дров`яної різних груп НП та ПВ та круглих лісоматеріалів різних категорій та розмірів) у ПРКСЛП Підгайціагроліс станом на 01 лютого 2022 року в кварталі 30 виділу 17,1 та в кварталі 30 виділу 17,2 становив: в кварталі 30 (виділу 17,1) загальний залишок деревини дров`яної становив в загальній кількості 44,2110 м. куб., а саме вільхи (НП) 15,003 м. куб, вільхи (ПВ) 28,008 м. куб., осики (ПВ) 1,2 м.куб.; в кварталі 30 (виділу 17,2) загальний залишок деревини дров`яної становив в загальній кількості 125,973 кубічних метри, а саме граб (НП) 24,462 м.куб., вільхи (ПВ) 79,011 м.куб., осики (ПВ) 22,50 м.куб.

За результатами проведення огляду 17 лютого 2022 року встановлено фактичну наявність лісопродукції в матеріально відповідальної особи обвинуваченого ОСОБА_3 в кварталі 30, виділу 17, ділянки 1,2, що склала 114,50 кубічних метри, а саме: в кварталі 30 (виділу 17, ділянка 1) деревини дров`яної вільхи 22,33 кубічних метри та черемхи 1,75 кубічних метри; в кварталі 30 (виділу 17, ділянка 2) деревини дров`яної граба 19,88 кубічних метри, вільхи 49,15 кубічних метри, клена 4,41 кубічних метри, осики 11,17 кубічних метри, черемхи 5,81 кубічних метри.

Проведеною перевіркою працівниками Управління західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області стану збереження комунального майна ПРКСЛП Підгайціагроліс (в частині залишків та руху лісопродукції на складах) за період з 01 квітня 2021 року по 01 лютого 2022 року встановлено нестачу лісопродукції в ПРКСЛП Підгайціагроліс у матеріально відповідальної особи лісника ОСОБА_3 в кварталі 30 (виділу 17,1) деревини дров`яної , а саме вільхи 20,681 кубічних метри, осики 1,2 кубічних метри та кварталі 30 (виділу 17,2) деревини дров`яної, а саме: граба 4,582 кубічних метри, вільхи -29,861 кубічних метри, осики 11,33 кубічних метри.

Таким чином, лісник ПРКСЛП Підгайціагроліс ОСОБА_3 в порушення п. 2 розділу Функції та службові обов`язки посадової інструкції лісника, за яким закріплений обхід, затвердженої директором ПРКСЛП Підгайціагроліс ОСОБА_7 не забезпечив збереження матеріальних цінностей, а саме деревини, яка була йому ввірена та здійснив її розтрату загальним об`ємом 67,654 м.куб. на загальну суму 41 670,54 гривень (сорок одна тисяча шістсот сімдесят гривень 54 копійки), розтративши їх шляхом передачі невстановленим в ході досудового розслідування особам за вказівкою в.о. директора ПРКСЛП Підгайціагроліс ОСОБА_8 з корисливих мотивів в інтересах останнього.

Внаслідок протиправних дій лісника ПРКСЛП Підгайціагроліс обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у розтраті майна, а саме деревини, яка була ввірена ліснику та перебувала на балансі ПРКСЛП Підгайціагроліс вказаному підприємству завдано матеріальну шкоду в сумі 41 670,54 гривень (сорок одна тисяча шістсот сімдесят гривень 54 копійки).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КК України (в редакції Закону України № 2617-|VІІI від 22 листопада 2018 року), тобто розтрата чужого майна, яке було ввірене особі.

Під час досудового розслідування 21 вересня 2022 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності його захисника, за письмової згоди представника потерпілого, було укладено угоду про визнання винуватості, яку разом із обвинувальним актом направлено до суду.

Відповідно до вищезазначеної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.4 ст.246 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні. Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч.1 ст.191 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей на строк 1 рік та за ч.4 ст.246 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначено у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей на строк 1 рік, із звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4 п.1, абзацу 2 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

ОСОБА_3 обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом і те, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України та його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим і четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним і прокурором.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні пояснив, що угода про визнання винуватості добровільно укладена між ним та підозрюваним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він розуміє, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження прав на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України.

Із змісту угоди вбачається, що вона відповідає вимогам ст.472 КПК України. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст.470 КПК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, що ОСОБА_3 раніше не судимий, а також, що вину визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, повністю відшкодував заподіяну шкоду, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей та хворіючу дружину, а також, що у його діях відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що угоду про визнання винуватості укладену між сторонами, необхідно затвердити і призначити обвинуваченому покарання, передбачене ч.1 ст.191, ч.4 ст.246 КК України, узгоджене ними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 392-395, п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, 472-476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 вересня 2022 року укладену між прокурором в кримінальному провадженні прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності його захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.191, ч.4 ст.246 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України - у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей на строк 1 рік;

- за ч.4 ст.246 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей строком 1 рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути на користь держави із обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта по проведенню: судової інженерно-екологічної експертизи від 20 липня 2022 року в сумі 3775 гивень 60 копійок; судової товарознавчої експертизи від 24 серпня 2022 року в сумі 1510 гривень 24 копійки та судової економічної експертизи від 15 вересня 2022 року і сумі 9061 гривня 44 копійки.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої ст.389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий: ОСОБА_1