Провадження № 1-кс/947/3822/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 364 КК України за фактом протиправної діяльності групи осіб з організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області та незаконних дій працівників правоохоронних органів Одеської області щодо сприяння вказаній незаконній діяльності гральних закладів.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Одеської обласної прокуратури.

Відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 364 КК України 08.09.2021 року внесено на підставі звернення, відповідно до якого на території міста Одеса функціонує близько 87 незаконних гральних закладів, організатори яких щомісячно сплачують грошову винагороду окремим керівникам Національної поліції у місті Одеса.

Крім того, на підставі заяви ОСОБА_4 від 12.07.2022 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000192 за фактом протиправної діяльності групи осіб з організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

В подальшому вищевказані кримінальні провадження об`єднано в одне кримінальне провадження під номером № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, в ході досудового розслідування від Одеського управління ДВБ НП України отримано інформацію, що на теперішній час на території м. Одеси функціонують та здійснюють свою противоправну діяльність незаконні гральні заклади. Зокрема, відповідно до інформації свідка та оперативного підрозділу незаконний гральний заклад функціонує за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому співробітники поліції ГУНП в Одеській області не докладають достатніх зусиль щодо припинення незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, лотерей та можливо умисно з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах не вживають передбачених законодавством заходів щодо припинення незаконної діяльності.

В ході проведення допиту у якості свідка ОСОБА_4 зазначені вище обставини підтвердив.

У зв`язку з викладеним, в діях вищевказаної групи осіб з числа співробітників поліції та інших причетних осіб наявні ознаки організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області та сприяння вказаній незаконній діяльності гральних закладів працівниками правоохоронних органів Одеської області, що спричиняє тяжкі наслідки, тобто ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Так, 21.03.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.03.2023 року було проведено обшук в незаконному гральному закладі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні прокурора.

Постановою слідчого вилучене в ході вказаного обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є об`єктом протиправних дій, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що клопотання просить задовольнити та розглянути у його відсутність. До заяви також долучив рапорт старшого оперуповноваженого Одеського управління ДВБ Національної поліції України ОСОБА_5 , в якому останній зазначає, що на теперішній час встановити власників/користувачів вилученого майна не надалось за можливе.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора та рапорт оперуповноваженого, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на даний час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 364 КК України.

У ході досудового розслідування від Одеського управління ДВБ НП України отримано інформацію, що на теперішній час на території м. Одеси функціонують та здійснюють свою противоправну діяльність незаконні гральні заклади. Зокрема, відповідно до інформації свідка та оперативного підрозділу незаконний гральний заклад функціонує за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 21.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.03.2023 року було проведено обшук проведено обшук в незаконному гральному закладі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 27 системних блоків з інвентарними номерами: 01019464,01018757,01019228,01019207,101000583,01018517,01018774,0101874,01018752,01000433,01000099,01018821,01000438,01019329,01018934,01018786,01015232,01000074,01019252,01000269,01018825,01018872,01018759,01019328,01018948,01000419,01018875, 28 моніторів з інвентарними номерами: 0001877,00009852,00015356,00018753,00020372,00020455,00018783,00018356,00020572,00020370,00018711,00000495,00020540,00018798,00018774,00018714,00020431,00018766,00018792,00020563,00018761,00018742,00018723,00020360,00020382,00018724,00018497, 1 відео реєстратор Hikivision s/n G48987844, машинка для друку чеків Bixolon s/n Ref16KN1612003, 25 крісел чорного кольору та 24 столи чорного кольору для розміщення персональних комп`ютерів.

Постановою слідчого вище перелічене вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є об`єктом протиправних дій, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, додані в обґрунтування клопотання сторони обвинувачення приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів якими є вилучені речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.

При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси осіб, про які йдеться в клопотанні, та якого такі особи зазнають внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороню відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 21.03.2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- 27 системних блоків з інвентарними номерами: 01019464,01018757,01019228,01019207,101000583,01018517,01018774,0101874,01018752,01000433,01000099,01018821,01000438,01019329,01018934,01018786,01015232,01000074,01019252,01000269,01018825,01018872,01018759,01019328,01018948,01000419,01018875;

- 28 моніторів з інвентарними номерами: 0001877,00009852,00015356,00018753,00020372,00020455,00018783,00018356, 00020572,00020370,00018711,00000495,00020540,00018798,00018774,00018714,00020431,00018766,00018792,00020563,00018761,00018742,00018723,00020360,00020382,00018724,00018497;

- 1 відео реєстратор Hikivision s/n G48987844;

- машинка для друку чеківBixolon s/n Ref16KN1612003;

- 25 крісел чорного кольору;

- 24 столи чорного кольору.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1