ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря судового

засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003275 від 26.10.2022 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20 лютого 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Сінєгор`є Магаданської обл. РФ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , який тимчасово проживає в м.Чернівці, із середньою освітою, не працевлаштованого, з ІІ групою інвалідності, раніше не судимого, 04 жовтня 2018 року ухвалою Рубежанського районного суду Луганської області за ч.1 ст.185 КК України було направлено на примусове лікування,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20 лютого 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді 1 року обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено обраним до набрання вироком законної сили.

____________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 725/503/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-кп/822/152/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Строк відбування покарання встановлено рахувати з 29 грудня 2022 року, зараховано у строк відбування покарання строк затримання з 04 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз на загальну суму 4719, 50 грн.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи апелянтів.

Захисник ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі ставить питання про зміну вироку і застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру на підставі ч.2 ст.504 КПК України або застосування до обвинуваченого ст.75 КК України при призначенні покарання.

Не оспорюючи фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, зазначає, що ОСОБА_8 визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, добровільно частково відшкодував потерпілим заподіяну шкоду, останні не мають до нього претензій.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що ОСОБА_8 згідно висновку експерта є обмежено осудним, має інвалідність з дитинства та психічне захворювання, чому суд першої інстанції не надав належної оцінки.

Вказує, що ОСОБА_8 сам неодноразово просив суд застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.

Зрештою вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням або застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Прокурор ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.357 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ч.4 ст.185 КК України просить призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Не заперечуючи правової кваліфікації дій ОСОБА_8 та доведеності його вини у вчиненому, вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Звертає увагу на те, що всупереч положенням ч.3 ст.61 КК України обвинуваченому призначено покарання у виді обмеження волі за ч.1 ст.357 КК України, незважаючи на те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно вироку районного суду, 25.10.2022 в період часу з 11:46 год. до 13:20 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщені КП «Чернівці Водоканал», в м. Чернівці, вул. Г. Майдану 7, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, умисно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу із підсобного приміщення з сумки викрав майно на загальну суму 3625,97 грн, яке належало ОСОБА_10 .

Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 з місця скоєного пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 25.10.2022 в період часу з 11:46 год. до 13:20 год., перебуваючи в приміщені КП «Чернівці Водоканал», в м. Чернівці, вул. Г. Майдану 7, після вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_10 з сумки, виявив у ній банківську карту, емітентом якої є АТКБ «А-Банк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_10 , та яка є офіційним документом.

В подальшому, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, з корисливих мотивів, направлених на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів, протиправно, незаконно заволодів даною платіжною карткою емітентом якої є АТКБ «А-Банк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_10 .

В подальшому, продовжуючи свою злочину діяльність та з метою доведення свого корисливого умислу до кінця ОСОБА_8 25.10.2022 в період часу з 12 год. 30 хв. до 12 год. 45 хв., перебуваючи по вул. Кафедральній у м. Чернівці, маючи у незаконному користуванні попередньо привласнену банківську карту, емітентом якої є АТКБ «А-Банк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_10 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, таємно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, здійснив крадіжку грошових коштів із банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк», належних ОСОБА_10 , на загальну суму 4900 грн. шляхом зняття грошових коштів із банкомату «Приват Банк» № CACV7658, що по вул. Кафедральна 2 в м. Чернівці.

Внаслідок вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_8 спричинено потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4900 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_8 04.12.2022, в період часу близько з 11:55 по 13:00 год., перебуваючи в приміщенні ЛШМД по вул. Фастівська 2, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму дверей до бухгалтерського відділу, здійснив крадіжку грошових коштів з столу кабінету в сумі 1750 гривень, які належали ОСОБА_11 .

Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 з місця скоєного пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Також встановлено, що ОСОБА_8 29.12.2022 в період часу близько з 13:00 год. по 15:00 год., перебуваючи у приміщенні церкви «Адвентистів сьомого дня» вул. Турецькій, 10, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з підсобного приміщення здійснив крадіжку жіночої сумки, яка належала ОСОБА_12 , в якій знаходилися особисті документи та гаманець із грошовими коштами в сумі 500 гривень.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 з місця скоєного пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор підтримала свою апеляційну скаргу, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Обвинувачений не подавав клопотання про участь у судовому засіданні, а тому на підставі ч.4 ст.401 КПК України до апеляційного суду не викликався.

Потерпілі в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча була належним чином повідомлені про дату і час апеляційного розгляду. Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, їх неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та доведеність його вини апелянтами не оспорюються, то ці обставини колегією суддів не перевіряються.

Щодо застосування до обвинуваченого примусових заходів медичного характеру, як про те просить захисник, то колегією суддів встановлено наступне.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №22 від 03 січня 2023 року, ОСОБА_8 як на час проведення експертизи, так і на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, виявляє ознаки хронічного психічного захворювання.

За своїм психічним станом ОСОБА_8 не міг у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час за своїм психічним станом ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.п.202-203).

За змістом ст.20 КК України, особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності. При цьому, обмежена осудність враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Аналіз вищевказаної норми свідчить про те, що застосування примусових заходів медичного характеру або призначення реального покарання особі, яка не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними, залишається на розсуд суду з урахуванням особи винного та обставин справи. Така особа підлягає притягненню до кримінальної відповідальності, а суд у свою чергу зобов`язаний врахувати вищевказані обставини.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, у тому числі - медичні документи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування примусових заходів медичного характеру, з чим погоджується і колегія суддів, враховуючи зміст висновку судово-психіатричної експертизи.

Таким чином, підстав для застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, як про те просить захисник, колегія суддів не вбачає, а тому такі апеляційні вимоги відхиляє.

Стосовно покарання, призначеного ОСОБА_8 за ч.1 ст.357 КК України, то колегія суддів вважає доводи прокурора слушними.

За вироком суду ОСОБА_8 призначено покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Водночас, в силу ч.3 ст.61 КК України, покарання у виді обмеження волі не може бути призначене, зокрема, особам з інвалідністю другої групи.

Згідно копії пенсійного посвідчення та копій медичних документів, наданих комунальним закладом «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат», ОСОБА_8 має другу групу інвалідності з дитинства (т.1 а.п.130,183), що виключає можливість призначення йому покарання у виді обмеження волі.

Зазначене, у відповідності до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і є підставою для зміни вироку в цій частині.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.357 КК України, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав у повному обсязі, є особою з ІІ групою інвалідності, має хронічне психічне захворювання, раніше не судимий, а потерпілі не мають претензій матеріального та морального характеру.

Обставинами, що пом`якшують покарання, колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_8 у межах санкції ч.1 ст.357 КК України, у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас, покарання, призначене ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України, апеляційний суд вважає таким, що відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.

Судом першої інстанції повною мірою досліджені матеріали кримінального провадження, відомості про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які просили суворо не карати обвинуваченого.

Врахувавши ці обставини, суд дійшов вірного висновку про необхідність призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України, більш м`якого, аніж передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді двох років позбавлення волі, що відповідатиме меті покарання та сприятиме виправленню обвинуваченого.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання із випробуванням та відхиляє доводи апеляційної скарги захисника з цього приводу.

Рішення суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, є належним чином вмотивованим, при цьому судом повною мірою враховано і доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі.

Безпідставними є твердження захисту про те, що ОСОБА_8 відшкодував частково заподіяну шкоду потерпілим, оскільки потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у районному суді надали показання, що збитки їм не відшкодовано, а відомостей щодо відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 матеріали кримінального провадження теж не містять.

Беручи до уваги кількість епізодів злочинної діяльності, суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, що є умисними корисливими, вчиненими в умовах воєнного стану, апеляційний суд вважає, що покарання у виді двох років позбавлення волі за ч.4 ст.185 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги захисника - відмовити.

Вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (п.2 ч.1 ст.413 КПК України).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404,405,407,408,413,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання за ч.1 ст.357 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.4 ст.185 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

12.04.2023 року

(дата засвідчення копії)