Справа № 682/1992/22
Провадження № 1-кп/682/193/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Славута обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000988 від 03.10.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Добеле, Латвія, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей 2012, 2017, 2021 років народження, не має на утриманні осіб похилого віку, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 17.08.2022 № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Так, 19 вересня 2022 року, близько 15.00 години, ОСОБА_4 , 1989 р.н., перебуваючи в відділі продажу канцелярських виробів магазину «Автограф», який розташований по АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільну небезпеку своїх, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, усвідомлюючи що на території України ведемо воєнний стан, шляхом вільного доступу, з прилавку продавця, таємно викрала мобільний телефон марки «POCO 8A» моделі «М2010J19CG», жовтого кольору вартістю 4840,20 грн., який був в чохлі з шкірозамінника вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 100 грн. та флеш-картка пам`яті об`ємом 32ГБ. вартістю 150 грн., що належать потерпілій ОСОБА_6 , 1988 р.н., чим спричинила останній майнової шкоди на загальну суму 5290,20 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

15.11.2022 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди сторонни домовилися проте, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю, визначеною судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, визначені судом.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаюється, підтвердила обставини вчинення нею вказаного кримінального правопорушення. Підтримала угоду, заявила про здатність виконати умови угоди, та ствердила, що її позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на неї не здійснювалось. Наслідки укладення угоди їй повністю зрозумілі.

Прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла повідомила. що претензій до обвинуваченої не має.

Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника обвинуваченої, потерпілої. ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.4 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченій роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопоуршення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, щире каяття у вчиненому, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей. а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю, визначеною судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, визначені судом.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 755,12 грн. (висновок експерта №СЕ-19/123- 22/8932-ТВ від 13.10.2022).

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.11.2022 року, укладену між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000988 від 03.10.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене в угоді покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 п. 1, 2 ст. 76 КК України, а саме :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 755,12 грн. (висновок експерта №СЕ-19/123- 22/8932-ТВ від 13.10.2022).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «POCO» моделі «М3», жовтого кольору, чохол до даного телефону з шкірозамінника, чорного кольору, сім-картку мобільного оператора «Київстра» та флеш-картку пам`яті об`єом 32 ГБ., повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику обвинуваченої та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1