Номер провадження 1-кп/754/547/23
Справа№754/585/23
Вирок

Іменем України

25 січня 2023 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000822 від 04.11.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України,

з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця

військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період,

стрілець 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької

роти військоової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат",

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2022 р. приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, обіймаючи посаду стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти військової частин НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст.ст.65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 03.11.2022 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

В подальшому, 03.11.2022 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій побоючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно, з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та заявив про себе, чим закінчив вчиняти кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями самовільно залишив військову частину без поважної причини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст.407 КК України.

Як обставину, яка згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального провадження.

Обставини, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, його сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, cуд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою командиром військової частини за місцем служби та органами з питань пробації за місцем його проживання, у разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідно ст.75 КК України. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ч.4 ст.76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_4 протягом встановленого іспитового строку тривалістю два роки.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю два роки на підставі п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 виконання наступних обовязків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробаціії, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1