ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, який мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0001858 внесеного до ЄРДР від 10.10.2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Оскаржуваною ухвалою залишено без задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 лютого 2023 року, включно.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, який є особливо тяжким та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, у разі визнання його винуватим, а також особу обвинуваченого, дійшов висновку, що ризики в цьому провадженні, передбачені ч. 1. ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на свободі обвинувачуваний може переховуватися від суду, впливати на свідків у цьому провадженні, оскільки свідки сторони обвинувачення судом ще не допитані, продовжують існувати, та більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що ухвала суду є невмотивованою, необґрунтованою та винесеною з порушеннями КПК України. Під час розгляду клопотання продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 під вартою, суд в повній мірі не врахував довготривале перебування обвинуваченого під вартою, більше двох років.

На думку адвоката, ризики за спливом часу змінились, але прокурором не було доведено довготривалого їх існування. ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від суду, має постійне мешкання. Немає будь-якої потреби впливати на потерпілих та свідків, остільки вони вже допитані в судовому засіданні. Також ОСОБА_6 не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення, не має ніякого доказу на існування такого ризику.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що прокурором в порушення вимог КПК не в законний строк подано клопотання про продовження тримання під вартою, остільки строк попередньої ухвали було визначено до 08.01.2022 року.

На його думку, судом не було прийнято до уваги його довготривале тримання під вартою, та ризики за спливом часу втратили свою актуальність, та прокурором не доведені.

Вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення не відповідає вимогам передбаченим ст.ст.177, 178 КПК України.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційних скарг, просив їх задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на те, що від прокурора, та захисника не надходило клопотання про їх обов`язкову участь у розгляді апеляційних скарг, апеляційний суд, у відповідності до положень ч. 4 ст. 422-1 КПК України, вважає за можливе здійснити розгляд провадження за їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти проведення судового засідання за відсутності адвоката та прокурора.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001858 від 10.10.2020 щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України.

На стадії досудового розслідування 12.10.2020 року ОСОБА_6 обрано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою, який було продовжено, останній раз оскаржуваною ухвалою від 09.12.2022 року.

Апеляційний суд вважає, що на час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Колегія суддів вважає, що у відповідності до ст. 178 КПК України, суд першої інстанції врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , та за який передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі строком до 15 років, й який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, й дійшов правильного висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні продовжують існувати, внаслідок чого є необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ці висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, висновки суду про те, що у цьому провадженні суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими.

Доводи апеляційний скарг стосовно того, що ризики у провадженні є недоведеними, не заслуговують на увагу, оскільки ризики, вказані в ухвалі судом встановлені та підтверджуються наявними доказами, відповідно до яких, ці ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанціїї ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань.

Апеляційний суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту або застави, з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах.

Доводи апеляційний скарг про сімейний та матеріальний стан, що він має родину та постійне місце проживання , не спростовують обґрунтовані у клопотанні прокурора об`єктивно існуючі у провадженні ризики та не можуть бути достатніми стримуючими факторами його належної процесуальної поведінки.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд, у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив обвинуваченому розмір застави.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що на цей час судом першої інстанції ще не прийнято остаточного рішення й судовий розгляд триває, разом з цим, з огляду на положення ст. 28, ч. 1 ст. 318 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд особливо наголошує, що слід дотримуватись розумних строків розгляду цього провадження та вжити термінових заходів щодо дотримання вищенаведених вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду, як законну, залишити без змін, а апеляційні скарги, - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4