Справа № 715/3764/22
Провадження № 1-кп/715/28/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2023 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
У невстановленому місці у невстановлений час громадянин України ОСОБА_5 вступив у попередню змову з невстановленою на даний час особою з метою підробки офіційних документів, які стали б підставою для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час. В подальшому, діючи у групі за попередньою змовою, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа підробили офіційний документ, а саме посвідчення про відстрочку від мобілізації від призову на період мобілізації та на період воєнного часу серії № НОМЕР_1 від 22.08.2022 року, яке, нібито, видане військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому, що останній працює в TOB «Белезе річ», м. Київ, вул. Голосіївська, 42 на посаді ПР - менеджера і за допомогою якого останній мав намір виїхати за межі України в період воєнного стану в Україні.
В подальшому, в невстановленому для органу досудового розслідування часі та місці ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, достовірно знаючи, що вищевказане посвідчення про відстрочку від мобілізації від призову на період мобілізації та на період воєнного часу є підробленим, отримав від невстановленої слідством особи таке посвідчення.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09 листопада 2022 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на території контрольно-пропускного пункту відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 що в АДРЕСА_2 , з метою виїзду за межі України в період воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 року та дії заборони про виїзд за межі України осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, умисно, незаконно, достовірно знаючи про те, що посвідчення про відстрочку від мобілізації від призову на період мобілізації та на період воєнного часу № ЦС 131076 від 22.08.2022 року, яке, нібито, видане військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є підробленим, пред`явив його для перевірки працівникам прикордонної служби, видаючи його за справжнє, використавши таким чином завідомо підроблений документ.
В ході судового розгляду 16.01.2023 року ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 та прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.
При погодженні призначення покарання враховувались пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень та активно сприяв розкриттю злочину, а також те, що позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, зрозумів наслідки укладення вказаної угоди та добровільно перерахував грошові кошти, сплачені ним в рахунок застави, на потреби ЗСУ.
Обвинувачений ОСОБА_5 дає згоду на застосування відносно нього узгодженого за цією угодою покарання у вигляді штрафу в розмірі 1050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 850 гривень.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3 та 4 ст. 358 КК України, визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.ч. 3 та 4 ст. 358 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які їм роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоди про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, тобто підроблення офіційного документу, яке видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, за кваліфікуючою ознакою вчинене за попередньою змовою групою осіб; кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підроблених документів
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України відносяться до категорії не тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.01.2023 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 та прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст.358 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.358 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави;
- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
З урахування вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі 1050 (однієї тисячі п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
Грошові кошти в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень сплачені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до квитанції №6СВ6-СА75-М034-Р0К0 на рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області на підставі ухвали слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11.11.2022 року, передати на потреби ЗСУ для цілей оборони України з наступними реквізитами:
Рахунок № НОМЕР_2
Отримувач: Національний банк України
Призначення: допомога ЗСУ.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя :