ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/976/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001478, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магдебург, Німеччина, українця, громадянина України, із повною вищою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Після здійснення 24.02.2022 року збройної агресії російської федерації проти України у громадянина України ОСОБА_4 виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також представників окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Так, з 24.02.2022 року по 06.04.2022 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, з використанням інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою цифрових обчислювальних пристроїв, що перебували у його розпорядженні, та які під`єднані до глобальної мережі Інтернет, з використанням акаунтів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ОСОБА_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », використовуючи соціально-орієнтовані мережі «odnoklassniki.ru», «ВКонтакте», месенджер «Telegram», за допомогою низки спеціально створених груп користувачів, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_5», « ІНФОРМАЦІЯ_4 », (ОСОБА_7), «ІНФОРМАЦІЯ_6», здійснював публікації з виправдовуванням, визнанням правомірною, запереченням збройної агресії російської федерації проти України, а також глорифікацією її учасників.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, він, у період з 24.0.2022 року по 06.04.20022 року перебуваючи за місцем свого проживання, за допомогою соціальних мереж розміщував контент, де виправдовував російську агресію. Просив врахувати, що на той час його розум був затуманений російською пропагандою, але він зрозумів хибність своєї позиції та те, що таких як він просто використовували для досягнення своїх владних цілей. Запевнив, що він повністю переосмислив свою позицію і ніколи не допустить подібних дописів, тим більше в інтернеті.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у поширенні матеріалів, у яких містилися виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик не має, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце проживання за місцем реєстрації.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин справи, з огляду на особу винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та довести те, що він став на шлях виправлення, позицію сторони обвинувачення щодо можливості застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Приймаючи до уваги відсутність в обвинуваченого корисливого умислу при вчиненні даного злочину суд не призначає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

При цьому суд враховує положення п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України та ст. 96-2 КК України і вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію і конфіскувати в дохід держави системний блок, що належить обвинуваченому, та який був використаний останнім при вчиненні даного кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.04.2022 року на мобільний телефон «Iphone» 12, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; системний блок чорного кольору «GAMEMAX», чорного кольору, ПК; мобільний телефон «Alcatel», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_5 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_6 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_7 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_8 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_9 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_10 ; сім-картку «Lifecell» НОМЕР_11 .

Речові докази по справі, а саме:

- мобільний телефон «Iphone» 12, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження Київської міської прокуратури - повернути ОСОБА_6 ;

- системний блок чорного кольору «GAMEMAX», чорного кольору, ПК, який зберігається при матеріалах кримінального провадження Київської міської прокуратури - конфіскувати в дохід держави;

- сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_5 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_6 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_7 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_8 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_9 ; сім-картку «Vodafone» UA № НОМЕР_10 ; сім-картку «Lifecell» НОМЕР_11 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження Київської міської прокуратури - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 7928 грн. 34 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя