Справа № 461/2772/22
Провадження № 1-кп/461/441/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2022 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000051 від 14.04.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, неодруженої, дітей не має, з вищою освітою, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України
В С Т А Н О В И В:

Внаслідок розпочатої 20 лютого 2014 року збройної агресії рф проти України відбулася воєнна окупація невід`ємної частини України Автономна Республіка Крим та м. Севастополь (далі АР Крим), а в подальшому і незаконна анексія цієї території України.

Зокрема, 06.03.2014 у порушення ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п.2 ч.3 ст.3, ст.ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», ст.ст. 6, 6-1 Закону України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми» депутатами Севастопольської міської ради одноголосно прийнято незаконне рішення №7151 «Про участь в проведенні загальнокримського референдуму», у якому зокрема, зазначено «м. Севастополю ввійти до складу Російської Федерації в якості суб`єкту Російської Федерації; підтримали рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим про проведення загальнокримського референдуму; прийняти участь в проведенні загальнокримського референдуму 16.03.2014; затвердити міський склад комісії щодо проведення референдуму».

Відповідно до зазначеного незаконного рішення, 16.03.2014 проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

У приміщенні Верховної Ради АР Крим, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову №1745-6/14 «Про незалежність Криму», згідно з якою на підставі «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим», а місто Севастополь отримало особливий статус у складі Російської Федерації.

У подальшому Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову від 17.03.2014 №1748-6/14 «Про правонаступництво Республіки Крим», у пункті 1 якої вказано, що з моменту проголошення Республіки Крим як незалежної суверенної держави вищим органом влади Республіки Крим є Державна Рада Республіки Крим.

Крім цього, на позачерговому засіданні Севастопольської міської ради від 17.03.2014 прийнято незаконне рішення №7156 про підтримку рішення Верховної Ради АР Крим про незалежність Криму та створення так званої «Республіки Крим», а також про звернення до Російської Федерації з пропозицією про прийняття міста Севастополя до складу Російської Федерації в статусі міста федерального значення. Також, 17.03.2014 прийнято рішення про перейменування Севастопольської міської ради у «Законодательное собрание города Севастополь».

Між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республіка Крим» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 18.03.2014, підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополь до складу Російської Федерації.

Продовжуючи підривну діяльність проти України, рф утворила на окупованій території України в АР Крим федеральні органи державної влади рф, правоохоронні органи та органи судової системи, місцевого самоврядування, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади рф та недопущення контролю України над цією територією.

За невстановлених у ході досудового слідства обставин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, обіймаючи посаду заступника начальника управління торгівлі та побутових послуг - начальника відділу торгівлі Міністерства економічного розвитку і торгівлі АР Крим, нехтуючи вимогами Конституції і законів України, умисно, достовірно знаючи про те, що територія міста Сімферополь та Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, перебуваючи у м. Сімферополі на території Автономної Республіки Крим, 29.08.2014 перейшла на посаду заступника начальника управління торгівлі і споживчого ринку - завідувача відділом регулювання діяльності у сфері торгівлі і побутових послуг незаконно створеного органу «Міністерство промислової політики Республіки Крим».

В підтвердження своїх злочинних намірів, спрямованих на допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, отримала паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 10.04.2014, тим самим підтвердила свою готовність служити державі, яка анексувала суверенну і недоторканну територію України.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника начальника управління торгівлі і споживчого ринку - завідувача відділом регулювання діяльності у сфері торгівлі і побутових послуг незаконно створеного органу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка є посадою державної цивільної служби Республіки Крим і відноситься до головної групи посад державної цивільної служби категорії «керівники», забезпечувала виконання покладених на цей відділ завдань іноземної держави - Російської Федерації по реалізації її державної політики у сфері торгівлі і удосконалення споживчого ринку, чим умисно надавала іноземній державі та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

ОСОБА_4 , у період часу з 29.08.2014 по 09.04.2021, перебуваючи на указаній посаді незаконно створеного органу так званого «Міністерства економічного розвитку Республіки Крим», забезпечувала функціонування незаконно створеного представницького органу та сприяла представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що територія міста Сімферополь та Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, утворення та діяльність «Міністерства економічного розвитку Республіки Крим», а також прийнятих ними актів є незаконними, маючи на меті допомогти представниками іноземної держави, а саме Російської Федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, здійснювала виготовлення документів, а саме «Информация на сайт Министерства экономического развития Республики Крым от 29.07.2014 об приостановлении ввоза на территорию Российской Федерации соковой продукции», «Информация на сайт Министерства экономического развития Республики Крым от 06.06.2014 об приостановлении ввоза молочной продукции с территории Украины», «Перечень нормативно правовых актов, принятых государственным советом РК и советом министров РА в сфере торговли с 2014 года», «Данные отчетного баланса продовольственных ресурсов РК», «Формирование условий для обеспечения роста объёмов производимой сельскохозяйственной продукции в Республике Крым и увеличения доли ее продажи в торговых сетях Республики Крым», а також документа щодо налагодження поставок продуктів харчування з Російської Федерації, які обмежували економічну діяльність України на території АР Крим.

Виготовлені ОСОБА_4 документи висвітлено на офіційних сайтах так званого «Міністерства економічного розвитку Республіки Крим» та Федеральної служби по нагляду в сфері захисту прав споживачів та благоустрою людини Російської Федерації.

Крім цього, ОСОБА_4 , шляхом скерування відповідних запитів, здійснювала пошук об`єктів, які належать до антитерористичної захищеності, а також здійснювала пошук складських приміщень, які призначені для зберігання матеріальних цінностей державного резерву.

13.07.2020 керівництвом незаконно створених органів влади на території АР Крим за якісне забезпечення функціонування незаконно створеного представницького органу, ОСОБА_4 була нагороджена медаллю «За доблестный труд». Створення та функціонування на території України представницького органу іноземної держави, у якому здійснювала активну діяльність ОСОБА_4 , призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим та м. Сімферополь, забезпечили належне функціонування незаконно створених органів влади.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, економічній безпеці України, а саме надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винну у пред`явленому їй обвинуваченні не визнала, зазначила, що не вчиняла ніяких дій, які могли б нашкодити державі Україна, не була членом жодної політичної партії. Повідомила, що в 1987 році переїхала в Крим, де працювала в проектному інституті на посаді інженера проектувальника. 10.04.2014 отримала російський паспорт, оскільки після анексії Криму залишалася проживати там та працювала в Міністерстві економіки. Обвинувачена стверджує, що була затримана працівниками Служби Безпеки України на митниці при перетині неї українсько польського кордону, оскільки під час проходження митного огляду працівниками митниці було виявлено паспорт громадянки російської федерації, виданий на її ім`я. По суті обвинувачення ОСОБА_4 відмовилася давати покази згідно ст.63 Конституції України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вину ОСОБА_4 заперечив, зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування у даному випадку складу кримінального правопорушення, а всі докази, які було зібрано під час досудового розслідування та, у подальшому, досліджені судом є недопустимими. Зокрема, захисник стверджує, що протоколи огляду інтернет сторінок є недопустимими доказами причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних належних відомостей про те, кому належать веб-сейти, з яких було зроблено скріншоти, хто наповнює його інформацією невідомо. Також, захисник стверджує, що протокол огляду флеш-накопичувача, що був вилучений під час проведення обшуку є неналежним доказом, оскільки у протоколі відсутня інформація про те, що такий накопичувач знаходився в опечатаному вигляді, відсутні фотознімки конверта тощо. Зазначений факт може свідчити про те, що стороною обвинувачення могла бути спотворена, змінена або доповнена будь-яка інформація, з метою незаконного притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. Також захисник вважає, що протокол обшуку є недопустимим доказом, оскільки у такому зазначено присутню особу з даними « ОСОБА_9 », проте відсутній її підпис. Окрім того, захисник стверджує, що 10 квітня 2014 року ОСОБА_4 отримала паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , набула громадянство російської федерації, а тому не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ст.111 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд, відповідно до ст. 26 КПК України, у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

В судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Як вбачається з рапорту старшого оперуповноваженого третього відділу ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області ОСОБА_10 від 11.04.2022, ОСОБА_4 до початку анексії АР Крим працювала в Міністерстві економіки АРК головним спеціалістом з розвитку торгівлі. Після анексії АР Криму збройними силами російської федерації, назву Міністерства було змінено на «Міністерство економічного розвитку республіки Крим», ОСОБА_4 призначено на посаду «головного спеціаліста у Міністерстві промислової політики Республіки Крим». У квітні 2014 року ОСОБА_4 прийняла громадянство російської федерації, а на початку 2015 року вищевказану особу було призначено на посаду «заступника начальника управління з розвитку внутрішньої торгівлі - завідувача відділу регулювання роботи у сфері торгівлі і побутових послуг Міністерства промислової політики Республіки Крим». 13.07.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи на вищезгаданій посаді, нагороджена керівництвом окупаційної влади на території Криму медаллю «За доблестный труд».

З акту огляду від 11.04.2022 вбачається, що старшим оперуповноваженим третього відділу ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області ОСОБА_10 проведено огляд сторінок Інтернету, які розміщені в пошуковій системі «Google», загальнодоступних соціальних мережах «Facebook», «Twitter», тощо, відеохостингу «Youtube», інтернет-виданнях газет стосовно ОСОБА_4 , на яких розміщено статтю щодо нагородження медаллю «За доблестный труд» від 13.07.2020 заступника начальника управління розвитку внутрішньої торгівлі - завідувач відділу регулювання роботи у сфері торгівлі і побутових послуг Міністерства промислової політики республіки крим - ОСОБА_4 (посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 (сайт «Награди России»), стаття « ОСОБА_11 провел встречу-совещание «Час гредпринимательства» с представителями бізнес-сообществ ІНФОРМАЦІЯ_4 », де вказано, що участь в нараді взяли представники влади, зокрема заступник начальника управління розвитку внутрішньої торгівлі - завідувач відділу регулювання роботи у сфері торгівлі і побутових послуг Міністерства промислової політики республіки крим - ОСОБА_4 (посилання ІНФОРМАЦІЯ_5 (сайт «лента новостей Крыма»).

З протоколу обшуку від 14.04.2022 вбачається, що старшим слідчим управління СБУ у Львівській області ОСОБА_12 14.04.2022 проведено обшук в кімнаті № НОМЕР_2 готелю ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що за адресою: АДРЕСА_2 , за участі ОСОБА_4 , в ході якого вилучено: мобільний телефон "Samsung" ІМEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_4 ; мобільний телефон "Samsung" Galaxy Е5, номер моделі SM-E500H, що належить ОСОБА_4 ; флеш-накопичувач у корпусі червоно-білого кольору №NYC08C^TL, що належить Незеленніковій; паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 10.04.2014 на ім`я ОСОБА_4 .

Окрім того, в судовому засіданні проведено огляд відеозапису обшуку, який проводився старшим слідчим управління СБУ у Львівській області ОСОБА_12 14.04.2022 в кімнаті № НОМЕР_2 готелю ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що за адресою: м.Львів, вул. Лук`яновича, 3, за участі ОСОБА_4 , в ході якого вилучено: мобільний телефон "Samsung" ІМEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_4 ; мобільний телефон "Samsung" Galaxy Е5, номер моделі SM-E500H, що належить ОСОБА_4 ; флеш-накопичувач у корпусі червоно-білого кольору №NYC08C^TL, що належить Незеленніковій; паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 10.04.2014 на ім`я ОСОБА_4 .

Як вбачається з довідки старшого оперуповноваженого третього відділу ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області ОСОБА_10 від 29.04.2022, в період з 2017-2022 роки відповідно до наявних в ITC «Аркан» ДПС України даних, ОСОБА_4 12 разів (вїзд/виїзд) перетинала лінію розмежування з тимчасово окупованою АР Крим. Виїзди відбуваються від 1 до 5 разів на рік. Зокрема, 7 разів (в`їзд/виїзд) здійснювався вищевказаною особою через КПВВ Чонгар (Салькове) та 5 разів через КПВВ Каланчак Херсонської області. Для перетину лінії розмежування з тимчасово окупованою АР Крим ОСОБА_4 використовувала паспорт громадянки України серія НОМЕР_5 та паспорт громадянки України для виїзду за кордон серія НОМЕР_6 . Останній в`їзд на підконтрольну територію України ОСОБА_4 здійснила 13.01.2022 через КПВВ Чонгар (Салькове) на підставі паспорта громадянки України серія НОМЕР_5 .

З протоколу огляду від 30.04.2022 вбачається, що старшим оперуповноваженим третього відділу ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області ОСОБА_10 проведено огляд сторінок Інтернету стосовно ОСОБА_4 , на яких за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 знаходиться стаття, яка розміщена на російському інформаційному ресурсі «Крим политический». У відповідності до змісту статті: «УКАЗУ ГЛАВЫ РЕСПУБЛИКИ КРЫМ О внесении изменений в Указ Главы Республики Крым от 17 ноября 2014 года № 470-У В соответствии со статьёй 65 Конституции Республики Крым постановляю: Внести изменения в Указ Главы Республики Крым от 17 ноября 2014 года № 470-У «О создании Эвакуационной комиссии Республики Крым», изложив приложение 1 к нему в новой редакции (прилагается). Глава Республики Крым С. АКСЕНОВ г. Симферополь, 8 февраля 2016 года». Відповідно до вищевказаного указу - НЕЗЕЛЕННИКОВА ОСОБА_13 - заместитель начальника управления торговли и потребительского рынка - заведующий отделом регулирования деятельности в сфере торговли и бытовых услуг Министерства промышленной политики Республики Крым - входить до складу евакуаційної комісії республіки Крим, а саме «Подгруппа первоочередного обеспечения продуктами питания и предметами первой необходимости». Окрім того, на сторінках Інтернету знаходиться стаття від 03.12.2015 під назвою «ПОСТАНОВЛЕНИЕ СОВЕТА МИНИСТРОВ РЕСПУБЛИКИ». В додатку №1 до вказаної постанови міститься інформація про «СОСТАВ Комиссии при Совете министров Республики Крым по рассмотрению вопросов благотворительной помощи, поступающей в Республику Крым в связи с чрезвычайной ситуацией, связанной с ограничением подачи электроснабжения в Республику Крым», де членом вказаної комісії є «НЕЗЕЛЕННИКОВА ОСОБА_13 - заместитель начальника управления торговли и потребительского рынка Министерства промышленной политики Республики Крым, секретарь комиссии». Окрім того, на сайті «БЕZФOРМАТА» розміщена стаття «В администрации прошло совещание в рамках круглого стола - семинара «Час предпринимательства», що датується 29.08.2019, у якій зазначено, що «В мероприятии приняли участие: заместитель начальника управления развития внутренней торговли - заведующий отделом регулирования деятельности в сфере торговли и бытовых услуг министерства промышленной политики Республики Крым Татьяна Незеленникова».

Крім цього, з протоколу огляду від 16.04.2022 вбачається, що співробітником Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_14 проведено огляд мобільного телефону "Samsung" ІМEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 та мобільного телефону "Samsung" Galaxy Е5, номер моделі SM-E500H, що належать ОСОБА_4 .

Також, з протоколу огляду від 14.04.2022 вбачається, що співробітником Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_14 проведено огляд інтернет ресурсів в мережі Інтернет, в ході якого встановлено, що за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 : міститься інформація щодо проведення зустрічі-наради з приводу ведення підприємництва за участі ОСОБА_4 . Окрім того, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 міститься публікація від 31.07.2014 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 ». Також, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_11 міститься сторінка сайту «МИНИСТЕРСТВО ЭКОНОМИЧЕСКОГО РАЗВИТИЯ РЕСПУБЛИКИ КРЫМ», а саме публікація від 02.09.2014 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_12 ». За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_13 міститься сторінка сайту « ІНФОРМАЦІЯ_14 », а саме публікація від ІНФОРМАЦІЯ_15 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_16 » и «Лозовский молочный завод». За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_17 міститься файл типу «.pdf», в якому міститься документ під назвою «Указ Главы Республики Крым О внесении изменений в Указ Главы Республики Крым от 17 ноября 2014 года №470-У с приложением 1» на 8 сторінках. На сторінці 4 вказаного т.зв. «Указу» містяться відомості про ОСОБА_15 .

З протоколу огляду від 14.04.2022 вбачається, що співробітником Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_14 проведено огляд флеш носія марки Verbatim із маркуванням YC08CATL, який було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку в кімнаті № НОМЕР_2 готелю ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено значну кількість файлів в форматі «Word» зокрема із назвами: «Запрет на ввоз соков» «график ярмарок сентябрь» «ФАКСОГРАМА потребность» «по сахару ОСОБА_16 » «Крыммпотребсоюз по складам для хранения» «Аксенову по зеленому клридору» «Адаптация к законодательству 1842 05» «Изображение 0001» «Об участии в Торговой сессии Подмосковья» «Протоко у Медведева СТРАТЕГИЯ торговли» «ИНФРАСТРУКТУРА Т» «Министерство труда» «Сайт о приостановлении ввоза молочной продукции» «Запрос Министерство топлива и энергетики» «Председателю правления рез Бавыкиной» «Бородавкиной на запрос по росту цен» «Ответ обобщенный на 1384» «Министерство транспорта 01 62 96 контейнера» «На запрос Аппарата Президента для МИНЭК РК» «информация_по_запросу», із змісту яких вбачається, що їх виконавцями є ОСОБА_4 .

Також, з протоколу огляду від 14.04.2022 вбачається, що співробітником Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_14 проведено огляд флеш носія марки Verbatim із маркуванням YC08CATL, в ході якого виявлено значну кількість файлів в форматі «Word» та «Ехеl» зокрема: Файл за адресою: «Е:/Новая папка/новая/КОПИЯ октябрь 1 /Представительство ПРЕЗИДЕНТА» із назвою: «Аппарат полномочного представителя ПРОД БЕЗопасность», стосовно даного файлу ОСОБА_4 пояснила, що даний документ виконувала особисто, його метою було висвітлення основних проблем щодо поставок продукції з території України на територію тимчасово окупованої Республіки Крим; файл за адресою: «Е:/Новая папка/новая/КОПИЯ октябрь 1/Крымпотребсоюз» із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_18 запрос антитер. комиссия» стосовно даного файлу ОСОБА_4 пояснила, що даний документ виконувала особисто, його метою була вимога до ГУП «Крымская торговая компания» щодо надання списку об`єктів, які підлягають антитерорестичній захищеності у випадку надзвичайних ситуацій; файл за адресою: «Е:/Новая папка/новая/КОПИЯ октябрь 1/Крымпотребсоюз» із назвою: «Крымпотребсоюз по складам для хранения» стосовно даного файлу ОСОБА_4 пояснила, що даний документ виконувала особисто, його метою був пошук складських приміщень, в яких можна було здійснювати зберігання продуктів харчування із тривалим строком зберігання на випадок надзвичайної ситуації; файл за адресою: «Е:/Новая папка/новая/КОПИЯ октябрь 1/РОСПОТРЕБНАДЗОР» із назвою: «Сайт о приостановлении ввоза молочной продукции» стосовно даного файлу ОСОБА_4 пояснила, що даний документ виконувала особисто, його метою було висвітлення на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі Республіки Крим новини, щодо заборони ввозу на територію тимчасово окупованої Республіки Крим молочної продукції, яка доставлялась з території України у зв`язку з не відповідністю якості продукції встановленим нормам; файл за адресою: «Е:/Новая папка /новая/КОПИЯ октябрь 1/САЙТ» із назвою: «Запрет на ввоз соков» стосовно даного файлу ОСОБА_4 пояснила, що даний документ виконувала особисто, його метою було висвітлення на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі Республіки Крим новини, щодо заборони ввозу на територію тимчасово окупованої Республіки Крим сокової продукції в тому числі продуктів дитячого харчування, які доставлялись з території України у зв`язку з нібито не проходженням державної реєстрації на відповідність вимогам технічних регламентів Митного союзу країн Російської Федерації, Республіки Казахстан та Республіки Білорусь; файл за адресою: «Е:/Новая папка/новая/КОПИЯ октябрь 1/3аместитель министра - Латышев/КОПИЯ ЛАТ/Заместитель министра - Латышев/Печать на 16.00 - 06.03.14» із назвою: «ИНФРАСТРУКТУРА Т» стосовно даного файлу ОСОБА_4 пояснила, що даний документ не виконувала, даний документ перемістила на свою особисту флешку, яка оглядається - з причин, яких не пригадує. Окрім того, зі змісту даного документу вбачається, що ряд українських підприємств, а саме: супермаркети «Фоззи», «МЕТРО», «АТБ-МАРКЕТ», «ФУРШЕТ», «ФОРА», «ФРЕШМАРКЕТ», являються «нелояльними» на території тимчасово окупованої Республіки Крим, навпроти назв яких зазначена помітка «под вопросом».

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія паспорта громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , серії НОМЕР_5 , а також паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 10.04.2014 на ім`я ОСОБА_4 .

Прокурор в судових дебатах просив визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України та призначити міру покарання у виді позбавлення волі на 15 років з конфіскацією майна.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судових дебатах зазначила, що не вчиняла державної зради, її робота в Міністерстві промислової політики Республіки Крим не була спрямована на шкоду економіки України, жодної підривної діяльності вона не проводила. Просила суд не застосовувати відносно неї суворого покарання.

Захисник ОСОБА_5 в судових дебатах зазначив, що обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, є лише припущеннями, а тому просив виправдати ОСОБА_4 .

Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст.99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 сторона обвинувачення покликається, зокрема, на протоколи огляду сайтів та інтернет-видань, якими підтверджується, що ОСОБА_4 займала посаду заступника начальника управління торгівлі і споживчого ринку - завідувача відділом регулювання діяльності у сфері торгівлі і побутових послуг незаконно створеного органу «Міністерство промислової політики Республіки Крим», які були досліджені під час судового розгляду.

Огляд зазначених інтернет-сайтів здійснено слідчим з дотриманням вимог ст. 237 КПК та зафіксовано (за допомогою функцій скріншоту та друку) зміст відображеної у них, як електронних документах, інформації, що підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи логічність, послідовність, узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані задокументовані дані про діяльність ОСОБА_4 , яку вона здійснювала на посаді заступника начальника управління торгівлі і споживчого ринку - завідувача відділом регулювання діяльності у сфері торгівлі і побутових послуг незаконно створеного органу «Міністерство промислової політики Республіки Крим», забезпечувала виконання покладених на цей відділ завдань іноземної держави - Російської Федерації по реалізації її державної політики у сфері торгівлі і удосконалення споживчого ринку, достовірними доказами обвинувачення, а тому доводи захисту в цій частині є безпідставними.

Суд не приймає до уваги покликання захисника ОСОБА_5 на те, що протокол обшуку, який проведено 14.04.2022 в кімнаті № НОМЕР_2 готелю ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що за адресою: АДРЕСА_2 є неналежним доказом у справі у зв`язку з відсутністю у такому підпису присутньої під час обшуку особи « ОСОБА_17 », оскільки обшук кімнати, де проживала ОСОБА_4 , був проведений у відповідності з вимогами ст.ст.234-236 КПК, на законних підставах, відповідно до ухвали слідчого судді, у присутності двох понятих та самої ОСОБА_4 , протокол обшуку складений та підписаний уповноваженою особою-слідчим ОСОБА_18 , а також понятими та ОСОБА_4 . Посилання захисника на не зазначення у протоколі інших учасників, якщо такі були присутні, не свідчить про недопустимість цього доказу.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.08.2021 у справі № 726/394/20.

Окрім того, суд критично відноситься до покликань обвинуваченої та захисника на те, що ОСОБА_4 не вчиняла кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, оскільки такі під час судового розгляду свого об`єктивного підтвердження не знайшли та розцінює їх як такі, що мають на меті уникнення ОСОБА_4 відповідальності за вчинений злочин.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

З огляду на особливості даного кримінального провадження, окремої уваги потребує правова оцінка питання громадянства ОСОБА_4 та фактів з цього приводу.

Громадянство України ОСОБА_4 підтверджено дослідженими судом доказами та ніким із учасників судового розгляду не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство.

Згідно з положеннями Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, який визначає підстави і порядок набуття та припинення громадянства України, законодавство у цій сфері ґрунтується на принципах: єдиного громадянства, якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України; неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; визнання права громадянина України на зміну громадянства; збереження громадянства України незалежно від місця проживання (ст. 2). Громадянство України припиняється внаслідок виходу з громадянства України за клопотанням громадянина України та втрати громадянства України внаслідок добровільного набуття повнолітнім громадянином України громадянства іншої держави (ст. ст. 17, 18 та 19). При цьому, вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде її громадянство, якщо вийде з громадянства України, а не допускається, якщо особі в Україні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. Датою припинення громадянства України у всіх випадках є дата видання відповідного Указу Президента України (ст. ст. 18 та 19). Громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України несе всі обов`язки громадянина України (ст. 20).

За Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства рф не визнається Україною і не є підставою для втрати громадянства України.

Як вбачається із ст.4 Закону рф № 6-ФКЗ від 21.03.2014, з дня прийняття АР Крим до рф, тобто з 21 березня 2014 року, автоматично визнавалося громадянство рф у всіх громадян України, які постійно проживали на території АР Крим, за ними залишалося право протягом одного місяця заявити про своє бажання зберегти громадянство України.

ОСОБА_4 отримала паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 10.04.2014, тим самим підтвердила свою готовність служити державі, яка анексувала суверенну і недоторканну територію України та своїм правом протягом одного місяця заявити про своє бажання зберегти громадянство України не скористалася.

Суд при цьому бере до уваги, що законодавство рф визначає підстави набуття та припинення громадянства рф, проте не може вирішувати питання припинення громадянства іншої країни, в тому числі України.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 4 Конституції України, ст. ст. 2, 17-20 Закону України «Про громадянство України», ч. 4 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», дотримуючись проголошеного в Україні визнання права громадянина України на зміну громадянства у встановленому порядку, ОСОБА_4 по теперішній час залишається громадянкою України незалежно від місця її проживання. Примусове автоматичне набуття нею, як громадянкою України, яка проживала на тимчасово окупованій території, громадянства рф не визнається Україною, відтак не може бути підставою для втрати нею громадянства України.

Будь-яких інших доказів про намір ОСОБА_4 відмовитись від громадянства України суду надано не було.

Вчинення будь-яких діянь, передбачених ч.1 ст.111 КК України, заподіює шкоду національній безпеці України, і розцінюються як підривна діяльність проти неї. Згідно з законодавством України загрози національній безпеці - це наявні та потенційно можливі явища і чинники, що створюють небезпеку життєво важливим національним інтересам України.

Таким чином, види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними. Різний вигляд може мати і допомога у проведенні такої діяльності. Вона може надаватися шляхом організації чи виконання конкретного злочину, схилення до державної зради інших осіб, усунення перешкод для вчинення певних діянь тощо.

Кримінальним законом установлено, що надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України.

Свідомий та добровільний характер дій ОСОБА_4 з надання допомоги рф в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові України, вказує сам характер таких дій, їх послідовність та тривалість у часі. Так, ОСОБА_4 29.08.2014 перейшла на посаду заступника начальника управління торгівлі і споживчого ринку - завідувача відділом регулювання діяльності у сфері торгівлі і побутових послуг незаконно створеного органу «Міністерство промислової політики Республіки Крим», отримала паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 10.04.2014, тим самим підтвердила свою готовність служити державі, яка анексувала суверенну і недоторканну територію України.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на зазначеній посаді забезпечувала виконання покладених на відділ регулювання діяльності у сфері торгівлі і побутових послуг завдань іноземної держави - Російської Федерації по реалізації її державної політики у сфері торгівлі і удосконалення споживчого ринку, чим умисно надавала іноземній державі та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, що підтверджується протоколами оглядів інтернет-видань та інтернет стрінок.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні державної зради, тобто у вчиненні громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові України, а саме у наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким, її ставлення до вчиненого, а також дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима. Також суд враховує вік та стан здоров`я ОСОБА_4 .

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, дані про особу обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.111 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки саме таке основне покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 3 996 310 грн. до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.

Накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова арешт на майно у даному кримінальному провадженні необхідно скасувати після вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.111 КК України, ст.95, 101, 107, 328, 368, 370, 374, 376, 392-393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного її затримання, а саме з 15.04.2022.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 3 996 310 грн. до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.04.2022 у справі №461/1868/22 (провадження 1-кс/461/1370/22) на предмети, виявлені та вилучені під час обшуку від 14.04.2022, проведеного за адресою фактичного проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон Samsung IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон Samsung Galaxy E5, номер моделі SM-E500H; флеш-накопичувач у корпусі червоно-білого кольору №NYC08C^TL; паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 10.04.2014 на ім`я ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме: мобільний телефон Samsung IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон Samsung Galaxy E5, номер моделі SM-E500H; флеш-накопичувач у корпусі червоно-білого кольору №NYC08C^TL; паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданий 10.04.2014 на ім`я ОСОБА_4 залишити в матеріалах справи №461/2772/22.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1