Провадження № 1-кп/344/1277/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився у місті Івано-Франківськ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, з середньо - спеціальною освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України Володимира Зеленського №64/20211 від 24.02.2022р «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_6 17.09.2022 року, близько 08 години 20 хвилин перебуваючи біля торгового центру «Мальва-Пасаж», який розташований по вулиці Дністровська 26 у місті Івано-Франківську, діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, шляхом перерізання металевими кусачками страхувального тросу викрав велосипед марки «Rex Bergsteiger», блакитно жовтого кольору із білими вставками вартістю 37 962 грн., що був пристебнутий страхувальним тросом до металевих перил велопарковки, яка розташована поруч входу до вищевказаного торгового центру.

Після чого ОСОБА_6 з викраденим велосипедом покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому, розукомплектувавши деякі деталі від вказаного велосипеду розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 37 962 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті викрав велосипед марки «Rex Bergsteiger», блакитно жовтого кольору із білими вставками. Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, захисника та обвинуваченого про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_6 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого, з середньо - спеціальною освітою, має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю свого постійного проживання, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, є учасником замісної підтримувальної терапії з діагнозом: Розлад психіки і поведінка внаслідок вживання опіоїдів; хворіє на хворобу В20.0 та клінічну стадію IV Легеневий туберкульоз; відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку - два роки, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які погодились з думкою прокурора, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

В той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання, обставин які характеризують особу обвинуваченого та підтверджують його негативне і критичне ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, загальний розмір яких складає 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень, 34 копійки, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Питання щодо скасування арешту майна вирішити згідно ч.4 ст. 174 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6

наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Нагляд за ОСОБА_6 здійснювати органу пробації за місцем його проживання.

Обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладеними обов`язками - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

два DVD-R диски з відеозаписами (постанова слідчого від 29.09.2022 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

штани камуфляжні та металеві кусачки (постанова слідчого від 27.09.2022 року) повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

велосипед (постанова слідчого від 28.09.2022 року) повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 у користь держави 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень, 34 копійки за проведення судових експертиз.

Після набрання вироком законної сили скасувати накладені ухвалами слідчих суддів Івано-Франківського міського суду від 30 вересня 2022 року та 03 жовтня 2022 року арешти.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору в день його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8