ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження№ 0000428 від 27.03.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, є інвалідом 2 групи, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.12.2000 Броварським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960) до 1 року позбавлення волі, додаткові міри згідно ст. 14 КК України (в редакції 1960) - лікування від наркозалежності, звільнився 18.05.2001 умовно-достроково на 4 місяці 22 дні;

- 29.08.2002 Броварським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, додаткові міри згідно ст. 96 КК України, звільнився 27.08.2003 на підставі ст. З Закону України «Про амністію» від 11.07.2003;

- 31.08.2005 Броварським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, додаткові міри згідно ст. 96 КК України - лікування від наркозалежності, звільнився 16.03.2010 у зв`язку з відбуттям покарання;

- 06.12.2011 Броварським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 14.07.2015 у зв`язку з відбуттям покарання;

- 20.11.2019 Броварським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 19.01.2021 у зв`язку з відбуттям покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбаченийч. 1 ст. 263 КК України за ознакамизберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу,за наступних обставин.

Так, на початку лютого 2022 року, близько 14 год. 00 хв., (більш точної дати та часу встановити не представилось можливим), ОСОБА_4 , перебуваючи на березі озера «Снігуровський» по вул. Титова у м. Фастові Київської області, (більш точного місця в встановити не представилось можливим), знайшов предмет, зовні схожий на ручну осколкову гранату Ф-1 із уніфікованим запалом дистанційної дії з номером 69-77 УЗРГМ 386-94-77, діючи всупереч вимог ст. 68 Конституції України, п. 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою ховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 за № 2471-XII, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої є предметами, володіння якими заборонено, залишивши у своєму розпорядженні, приніс їх до свого будинку який розміщено за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому й почав зберігати, без передбаченого законом дозволу.

27 березня 2022 о 12 год. 17 хв., під час проведення обшуку в домоволодінні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції в житловому будинку виявлено та вилучено предмети, зовні схожі на ручну осколкову гранату Ф-1 із уніфікованим запалом дистанційної дії з номером 69-77 УЗРГМ 386-94-77.

Відповідно до висновку експерта, надані на дослідження предмети є: промислово виготовленим, уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, який відноситься до вибухових пристроїв та бойових припасів; промислово виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, який представляє собою конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

Наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної дії з номером 69-77 УЗРГМ 386-94-77, придатний до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини. Вибухова речовина, якою споряджено корпус ручної осколкової гранати Ф-1, придатна до вибухупри застосуванні відповідних засобів детонування.

У судовому засіданні ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, щоу лютому 2022 року він гуляв із молодшою дитиною та віз дитячий візок до ставка в напрямку дамби по вул. Тітова , з дороги до берега сходить стежка та на ній біля тополь знайшов прозорий пакет за 5 коп, всередині якого була граната та окремо запал. Узяв їх із собою додому та зберігав в шафі однієї із кімнат . Коли приїхала поліція повідомив, що зберігаю гранату та показав де саме. Дозвільних документів на зберігання гранати не мав, розумів, що за це передбачена кримінальна відповідальність, але якраз почалась війна і тримав гранату у себе на всяк випадок.. Як поводитись із гранатою вивчав у школі. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 263 КК Україниповністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1ст. 263 КК України, як зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів проти громадської безпеки, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, раніш притягувався до кримінальної відповідальності, однак покарання відбув повністю, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати у розмірі 2745 грн 92 коп за проведення судової вибухо-технічної експертизи№ СЕ-19/111-22/8950-ВТХ від 12.05.2022.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 14.11.2022.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- частини та фрагменти гранати Ф-1 , які знаходяться у експертному пакеті № 5633068 які передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області (квитанція № 183) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи№ СЕ-19/111-22/8950-ВТХ від 12.05.2022 в розмірі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 92 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7