Справа № 463/266/21
провадження 1-кс/462/19/23
У Х В А Л А

24 березня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР м. Львова

ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367, 375 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив визнати бездіяльність начальника другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального корупційного правопорушення від 25.11.2020 року протиправною та зобов`язати начальника другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові внести відомості заяви ОСОБА_3 від 25.11.2020 року про кримінальне корупційне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 зазначає, що ним було подано до Офісу Генерального прокурора заяву від 25.11.2020 року про вчинення правоохоронцями та суддями кримінального правопорушення, зокрема постановлення завідомо неправдивих актів зловживаючи службовим становищем. Офіг Генерального прокурора листом від 03.12.2020 року вказану заяву з додатками надіслав у Львівську обласну прокуратуру, яка у свою чергу листом від 15.12.2020 року скерувала заяву для розгляду до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові. Однак другим СВ СУ ТУ ДБР, розташоване у м. Львові не внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, натомість 05.01.2021 року ним отримано лист заступника начальника другого СВ СУ ТУ ДБР у

м. Львові ОСОБА_4 , згідно якого під час розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення конкретних відомостей про вчинення злочинів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ознаками ст. 367, 375 КК України не здобуто, а доводи викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення фактично зводяться до незгоди з рішенням суду, яке набрало законної сили щодо обставин встановлених судом за результатами розгляду позовної заяви про поновлення на роботі. Вважає отриману ним відповідь ТУ ДБР у м. Львові формальною, просить скаргу задоволити та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові внести відомості за його заявою від 25.11.2020 року до ЄРДР.

Згідно ухвали Львівського апеляційного суду від 22 березня 2021 року задоволено подання Личаківського районного суду м. Львова задоволено та матеріали скарги ОСОБА_3 направлено для розгляду до Шевченківського районного суду м. Львова.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року задоволено подання Шевченківського районного суду м. Львова та матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР направлено для розгляду до Залізничного районного суду м. Львова.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.02.2023 року матеріали скарги ОСОБА_3 передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

У призначене на 24.03.2023 року судове засідання скаржник ОСОБА_3 повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

На виконання наведеного положення та із врахуванням того, що Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який надалі продовжено відповідними Указами Президента України, слідчим суддею неодноразово вживались заходи для належного повідомлення скаржника про дату, час та місце судового розгляду скарги, зокрема шляхом надіслання судової повістки рекомендованою поштовою кореспонденцією за адресою місця проживання ОСОБА_3 , вказаною у скарзі: Львівська область, Тупківський р-н, с. Лихобора. Як вбачається із поштового конверта, яким скеровувалась судова кореспонденція, такий повернуто на адресу суду неврученим адресату з причини згідно довідки Укрпошта «адресат відсутній за вказаною адресою», крім того скаржник також неодноразово повідомлявся шляхом надіслання судової повістки sms-повідомлення за номером мобільного телефону, однак згідно довідок таке повідомлення не було доставлено з причини, що «абонент тимчасово недоступний».

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи, що скаржник ОСОБА_3 на судові виклики жодного разу не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд скарги за його відсутності чи відкликання скарги не подав, а слідчим суддею вичерпано всі можливі заходи для повідомлення особи про дату, час та місце, приходжу до висновку про можливість проведення розгляду скарги по суті за відсутності скаржника ОСОБА_3

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, не забезпечило явку в судове засідання свого представника, що у відповідності до вимог, передбачених ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги. При цьому, на адресу суду подано копію матеріалів за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 від 25.11.2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши наявні матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 25.11.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Генерального прокурора України із заявою про вчинення правоохоронцями та суддями корупційного кримінального правопорушення.

Як вбачається із змісту вказаної заяви, яка була представлена ТУ ДБР на запит слідчого судді, оскільки до скарги ОСОБА_3 копію такої не долучено, скаржник вказує на те, що Яворівським районним судом Львівської області розглядалась справа за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової адміністрації у Львівській області про поновлення на роботі, в ході розгляду якої, на переконання скаржника, суддями Яворівського районного суду Львівської області, Львівського апеляційного адміністративного суду допущено злочинну недбалість та надалі виконувачем обов`язків Директора ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 відмовлено у внесенні відомостей за вказаними фактами до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 ухвалою від 01.02.2019 року безпідставно відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність в.о. директора ТУ ДБР у м. Львові, у зв`язку із чим остаточно просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення в.о. директора ТУ ДБР, розташоване у м. Львові

ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та вчинення слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

Згідно відповіді заступника начальника другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові

ОСОБА_4 від 24.12.2020 року № О-7273/12-03/2-20 розглянуто заяву ОСОБА_3 від 25.11.2020 року про вчинення кримінальних правопорушень та за результатами розгляду скаржника повідомлено про відсутність правових підстав для застосування слідчими наданих повноважень та початку досудового розслідування за заявою ОСОБА_3 , оскільки подана заява не містила викладу конкретних обставин, що свідчили б про вчинення кримінального правопорушення та обґрунтовується по суті із незгодою із прийнятим слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова рішення про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність працівників ТУ ДБР у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У відповідності до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення повинна містити об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.

Згідно п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України. зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Згідно ст. 11 КК України злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, слідчий, прокурор має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Окрім того, згідно Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення у центральному апараті Державного бюро розслідувань, затвердженої 28.12.2021 Наказом № 726, пунктом 1 Глави ІІІ передбачено, що за умови достатності ознак, що підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, слідчий (дізнавач) невідкладно, але не пізніше 24 годин з часу реєстрації заяви про кримінальне правопорушення, вносить відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Якщо слідчим (дізнавачем) за результатами розгляду заяви про кримінальне правопорушення не встановлено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, така заява розглядається ним відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, оскільки уповноваженою особою ТУ ДБР розташованого у м. Львові за результатами оцінки фактичних обставин, які б свідчили про вчинення злочинів, наведених у заяві про вчинення кримінальних правопорушень, в межах наданих повноважень розглянуто заяву ОСОБА_3 , заявника належним чином повідомлено про результати розгляду поданої ним заяви, допущення порушень такого розгляду не встановлено, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність в діях слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ознак бездіяльності щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 25.11.2020 року.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 25.11.2020 року слід відмовити.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР

м. Львова ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 367, 375 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 463/266/21

Слідчий суддя: ОСОБА_1