Справа № 991/5586/22
Провадження № 1-кс/991/5604/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5.,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_6.,

скаржника - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

17.11.2022 до Вищого антикорупційного суду через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за його заявою №VYH--01 від 10.11.2022.

І. Зміст поданої скарги

У поданій ОСОБА_1 скарзі зазначено, що він направив до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) заяву №VYH--01 від 10.11.2022 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 364-1, 365-2 КПК України, стосовно коштів ряду українських банків із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengeselschaft», вчинені головою НБУ ОСОБА_2 , заступником голови НБУ ОСОБА_3 , директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_4 , начальниками ГСУ Міністерства внутрішніх справ України та ГСУ Національної поліції України, головою Державної служби фінансового моніторингу України, які внаслідок зловживання владою або службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної чи юридичної особи, використанні службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб - вкладників та кредиторів банку, сприяли легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Однак, до часу звернення заявника зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб САП, такі відомості до ЄРДР не внесені.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив зобов`язати уповноважених осіб САП внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 364, 364-1, 365-2 КК України, до ЄРДР; вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; надати витяг з ЄРДР.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Додав, що кримінальні провадження, про вчинення яких він зазначає у своїй заяві, підсудні Вищому антикорупційному суду, відносяться до підслідності НАБ України, а процесуальне керівництво у їх досудовому розслідуванні здійснюється прокурорами САП, у зв`язку з чим він звернувся до уповноважених осіб САП із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 364-1, 365-2 КК України, проте, всупереч вимог ст.214 КПК України, такі відомості не внесені, що призводить до порушення його прав та законних інтересів.

Представник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Частиною 3 ст.306 КПК України встановлено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

ІІІ. Мотиви та оцінка слідчого судді

Дослідивши зміст скарги та долучені до неї матеріали, заслухавши скаржника, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги з огляду на таке.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, настає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб САП внести інформацію про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 №VYH--01 від 10.11.2022, слідчий суддя зазначає таке. У поданій заяві ОСОБА_1 просив уповноважену особу САП внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 364-1, ст. 365-2 КПК України, стосовно коштів ряду українських банків із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengeselschaft», вчинені головою НБУ ОСОБА_2 , заступником голови НБУ ОСОБА_3 , директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_4 , начальниками ГСУ Міністерства внутрішніх справ України та ГСУ Національної поліції України, головою Державної служби фінансового моніторингу України, якими, внаслідок зловживання владою або службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб - вкладників та кредиторів банку, сприяли легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Проаналізувавши подані скаржником матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність у заяві про вчинення кримінальних правопорушень відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаними в заяві особами кримінальних (корупційних) правопорушень. Скаржником не наведено будь-яких вагомих обставин, тобто інформації про події чи факти, які викликали якісь наслідки чи вплинули на щось, не зазначено часу, коли вони відбулися, чи місця, де вони відбулися, існування яких обґрунтовує необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_1 в заяві про вчинення кримінальних правопорушень висловлена власна оцінка дій окремих українських банківських установ, які начебто переводили значні фінансові ресурси на кореспондентські рахунки, відкриті в «Meinl Bank Aktiengeselschaft», внаслідок чого було виведено біля 500 млн доларів США, і цей борг в подальшому погашався за рахунок коштів клієнтів цих банківських установ, та в кінцевому результаті такі дії призвели до визнання цих банків неплатоспроможними. Крім того, скаржником висловлено припущення про ймовірне вчинення протиправних дій особами, які зазначені в заяві, а також непогодження заявника із діями цих службових осіб при виконанні ними своїх службових повноважень, не зазначаючи при цьому, які конкретні дії чи бездіяльність вказують на зловживання з боку цих осіб та свідчать про використання наданих їм повноважень всупереч інтересам служби.

На переконання слідчого судді, відомостей, наведених скаржником ОСОБА_1 у поданій ним заяві про вчинення кримінальних правопорушень, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно зазначених у скарзі осіб, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, які певним чином зафіксовані та істинність яких може бути перевірена.

Підсумовуючи, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні не було встановлено обставин та фактів, які були б достатніми для висновку про вчинення кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, слідчий суддя констатує відсутність зазначеної заявником бездіяльності з боку уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що є підставою для відмови у задоволенні його скарги.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_5