Справа № 163/1142/22
Провадження № 1-кс/163/101/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000161 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

У клопотанні адвокат ОСОБА_4 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 03.08.2022 в кримінальному провадженні №0000161, з майна, яке було вилучене 26.07.2022 під час проведення огляду місця події, а саме: автомобіля марки "Мерседес-Бенц Спринтер" білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що арештоване майно було визнано речовим доказом в цьому провадженні, а метою накладення арешту слугувала необхідність його збереження. Вважає, що потреба в подальшому застосуванні цього заходу із вказаних підстав відпала. З початку здійснення досудового розслідування минув тривалий період часу, який був достатнім для здійснення всіх необхідних слідчих дій з арештованим майном; підозра в цьому провадженні нікому не оголошена; подальше застосування цього заходу буде порушенням права ОСОБА_3 володіти своїм майном.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання. Вважає, що подальший арешт майна є необхідним для збереження речових доказів.

Слідчий підтримав позицію прокурора.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала.

Власник майна ОСОБА_3 підтримав позицію свого представника.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

З вивчених матеріалів кримінального провадження №0000161 вбачається, що відомості в ЄРДР за ознаками ч.2 ст.286 КК України внесені 26.07.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 03.08.2022 року накладено арешт на вилучений 26.07.2022 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки "Мерседес-Бенц Спринтер" білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , із забороною власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися ним.

Це майно визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, що підтверджується постановою слідчого від 27.07.2022 року.

Автомобіль марки "Мерседес-Бенц Спринтер", згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 та на момент ДТП та проведення огляду місця події перебував у володінні ОСОБА_7 .

Факт дорожньо-транспортної пригоди за участю арештованого транспортного засобу та велосипеда і отримання ОСОБА_8 2015 року народження тілесних ушкоджень стверджено рапортами старшого інспектора-чергового, повідомленням чергового лікаря, протоколом огляду місця події, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків.

Підозра в цьому провадженні нікому не оголошена, досудове розслідування триває.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 173 КПК України, у питанні про арешт майна враховується:

1) правова підстава для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Під час розгляду клопотання встановлено, що була правова підстава для арешту мана збереження речового доказу та проведення експертиз для здобуття доказів.

Досудове розслідування в цьому провадженні триває з 26.07.2022 року. Усі можливі експертизи з арештованим транспортним засобом виконані, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та позицією сторони обвинувачення.

Разом з тим, до цього часу підозри у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошено.

Тривалий арешт порушує права власника, як підприємця через надмірне обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, оскільки вилучене авто використовувалось як маршрутний засіб регулярних перевезень за визначеним маршрутом.

Суд приходить висновку, що надмірна тривалість арешту на майно, за умови відсутності підозри жодній особі є невиправданим втручанням у право власника на мирне володіння своїм майном та обмеження його правомірної підприємницької діяльності, що не відповідає принципу розумності та співрозмірністі такого обмеження завданням кримінального провадження за обставин його розслідування.

Отже, за результатами розгляду клопотання встановлено, що під час накладення арешту на майно було обрано найбільш обтяжливий спосіб арешту, що на даний час не відповідає можливим ризикам в цьому провадженні.

Під час розгляду клопотання встановлено малу ймовірність ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України, у випадку передачі транспортного засобу його власнику.

При цьому очевидним є що ідентифікація особи власника в сукупності із встановленою ст.388 КК України відповідальністю за незаконні дії щодо арештованого майна достатньо гарантує його належне збереження.

У зв`язку з цим вбачаються підстави для висновку, що клопотання належним чином обґрунтоване і тому підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 174, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони власнику користуватися арештованим майном: автомобілем марки "Мерседес-Бенц Спринтер" білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що накладений в кримінальному провадженні №0000161 ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 03.08.2022 року.

Скасування арешту вказаного майна в частині заборони користування є підставою для його повернення власнику (володільцю).

Зобов`язати власника майна забезпечити збереження автомобіля в тому ж технічному стані в якому він був йому провернутий.

Роз`яснити власнику майна, що наслідком незаконних дії щодо арештованого майна є підставою для кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений о 08:10 годині 17.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1