Єдиний унікальний № 946/1809/22
Провадження № 1-в/946/127/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про направлення для відбування призначеного покарання

08 листопада 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїл Одеської області клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2022 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.186, ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на три роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представниця уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується
1.Ізмаїльський районний відділ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) звернувся до суду з клопотанням (поданням) на підставі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), ч. 2 ст. 78 КК для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 16.06.2022 ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та наслідки за їх невиконання. У цей же день, 16.06.2022, засудженому була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію перший, другий та третій вівторок кожного місяця, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис, та видано направляння до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Однак ОСОБА_3 12.07.2022 не з`явився без поважних причин для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також не працевлаштувався та не звернувся за направленням уповноваженого органу з питань пробації до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), у зв`язку з чим 14.07.2022 йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Але після цього ОСОБА_3 19.07.2022 знову не з`явився до органу пробації для реєстрації без поважних причин.

Під час судового розгляду орган з питань пробації доповнив клопотання, зазначивши, що після направлення клопотання до суду засуджений ОСОБА_3 продовжив не виконувати покладені на нього обов`язки та не з`явився для реєстрації 13 та 20 вересня 2022 року.

Встановлені судом обставини
2.Представник органу з питань пробації ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримала, просила суд скасувати засудженому ОСОБА_3 випробування та направити його для відбування призначеного судом покарання.

3.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні подання органу з питань пробації також підтримала, і також просила суд скасувати випробування та направити ОСОБА_3 для відбування покарання, оскільки він під час іспитового строку, незважаючи на застосоване письмове попередження, не виконує покладені на нього судом обов`язки.

4. ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю погодився з обставинами, викладеними в клопотанні органу з питань пробації, зазначив, що все так і відбувалося, він дійсно не з`являвся для реєстрації, підтверджуючих документів про поважні причини неявки він надати не може. Не зареєструвався як безробітний в органі державної служби зайнятості, оскільки він втратив свій паспорт. Хоча представник органу з питань пробації і надавала йому направлення до міграційної служби для поновлення паспорту, але він за новим паспортом не звертався, у зв`язку з великою чергою у відділі міграційної служби. Послався на розсуд суду при вирішенні клопотання представника органу з питань пробації.

5.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.186, ст. 70 КК до п`яти років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на три роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу) (а.о.с. 3 5).

6.Постановою від 16.06.2022, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений, йому були встановлені дні явки до органу з питань пробації для реєстрації перший, другий та третій вівторок кожного місяця (а.о.с. 26).

7.Також ОСОБА_3 16.06.2022 були роз`яснені покладені на нього судом обов`язки, а також він був попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 24).

8.Крім того, 16.06.2022 ОСОБА_3 під розписку було видано направлення до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). При цьому також під розписку засудженому було роз`яснено, що йому надається десять днів для звернення за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітного (а.о.с. 35). Однак засуджений до центру зайнятості не звернувся.

9.Також 16.06.2022 ОСОБА_3 під розписку було видано направлення до Ізмаїльського РВ ГУ ДМС України в Одеській області для оформлення паспорту громадянина України (а.о.с. 34).

10.З листку реєстрації вбачається, що ОСОБА_3 12.07.2022 не з`явився для реєстрації (а.о.с. 27), з`явився до відділу пробації 14.07.2022 та надав пояснення про те, що він не з`явився для реєстрації 12.07.2022, оскільки був на роботі, а також повідомив, що не звертався до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості, оскільки йому пообіцяли офіційне працевлаштування там, де він наразі працює (а.о.с. 56).

11.У зв`язку з неявкою 12.07.2022 для реєстрації, а також у зв`язку з не зверненням за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітного, 14.07.2022 до засудженого ОСОБА_3 було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 57).

12.19.07.2022, 13.09.2022 та 20.09.2022 ОСОБА_3 знову не з`явився для реєстрації до органу з питань пробації без поважних причин, 02.08.2022 під час під час реєстрації пояснив, що не з`явився 19.07.2022 для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки він знаходився на роботі, де нібито працює за наймом, пообіцяв надати довідки щодо відсутності на реєстрації та щодо працевлаштування до 05.08.2022 (а.о.с. 63), однак жодних підтверджуючих документів так і не надав.

13.Крім того, відповідно до інформації Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості станом на 18.07.2022 ОСОБА_3 з метою пошуку роботи не звертався (а.о.с. 60).

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
14.Отже суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, допитавши засудженого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що подання органу з питань пробації підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_3 необхідно направити для відбуття призначеного покарання з таких підстав.

15.Згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

16.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

17.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

18.Частиною ж 2 ст. 166 КВК встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

19.Виходячи із граматичного тлумачення положень ч. 2 ст. 78 КК, в якій застосований сполучники «або» та «і», то для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання є достатньою наявність лише однієї із перелічених в ній обставин, а саме: або невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, або ж систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Це означає, що для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання не є необхідним встановлювати наявність відразу цих двох обставин у сукупності, а лише однієї з них. При цьому, враховуючи застосований сполучник «або», ці дві обставини є альтернативними та жодним чином не пов`язані між собою і не впливають одна на одну. Їх наявність слід оцінювати окремо одна від одної, а саме невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. І словосполучення «що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення» слід розуміти як єдине ціле та таке, що відноситься тільки до систематичного вчинення правопорушень, і не відноситься до іншої альтернативної підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а саме до невиконання покладених на нього обов`язків. Саме тому, при оцінці наявності однієї з альтернативних підстав неможна їх суміщати та одну з них оцінювати через іншу. Тобто при оцінці наявності такої підстави, як невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, не є необхідним вирішувати питання чи свідчить це про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і при оцінці наявності підстави у виді систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, не є необхідним оцінювати чи свідчать вчинені правопорушення про направленість дій засудженого на невиконання покладених на нього обов`язків.

20.Крім того, суд звертає також увагу на те, що норма ч. 2 ст. 78 КК сформульована чітко та імперативно, є загальнодоступною, і у випадку встановлення наявності хоча б однієї із зазначених підстав, то у суду відсутні дискреційні повноваження вирішувати чи направляти, чи не направляти засудженого для відбування покарання, а встановлений обов`язок суду прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Саме тому, при вирішенні питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за клопотанням органу з питань пробації доказуванню та встановленню підлягають лише факти невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, та/або систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому інші обставини для вирішення подання органу з питань пробації не мають значення, окрім тих, що обґрунтовують поважність причин невиконання покладених обов`язків.

21.Таким чином, системний аналіз положень ст. 78 КК дає підстави для висновку, що суд зобов`язаний ухвалити рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у випадку, якщо засуджений під час іспитового строку або не виконує покладені на нього обов`язки, або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, або допустив і те, і те. При цьому значення має поведінка засудженого саме під час іспитового строку, а не до його початку та після його завершення.

22.Про успішне проходження засудженим іспитового строку можна було би вести мову тільки у випадку дотримання усіх правових наслідків звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що перелічені у ст. 78 КК, а саме не вчинення іншого кримінального правопорушення, виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення систематично правопорушень, що потягли би за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В іншому випадку, при порушенні протягом іспитового строку умов звільнення від відбування покарання, не можна вважати, що засуджений виправдав виявлену до нього судом довіру, своєю поведінкою довів своє виправлення та пройшов випробування, що було би підставою для звільнення його від призначеного покарання. Саме про це й йдеться у ст.78 КК, якою встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку. І саме положення цієї норми мають бути застосовані судом в цьому випадку, а не будь-які інші.

23.З досліджених же судом доказів випливає, що, незважаючи на застосоване письмове попередження від 14.07.2022 про скасування випробування після неявки 12.07.2022 без поважних причин для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також не працевлаштування та не звернення протягом десяти днів за виданим 16.06.2022 направленням до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості зареєструватися як безробітний та працевлаштуватися, якщо буде запропоновано відповідну посаду (роботу), засуджений ОСОБА_3 не з`явився для реєстрації до органу з питань пробації 19.07.2022, 13.09.2022 та 20.09.2022. При цьому документів, підтверджуючих поважність причини неявки не надав. Вказані обставини свідчать про свідоме ігнорування ОСОБА_3 виконання встановлених йому обов`язків, як умови звільнення від відбування покарання, та про його небажання стати на шлях виправлення.

24.Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 за відсутності документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли би його можливості виконувати покладені судом обов`язки, не працевлаштувався або за направленням уповноваженого органу з питань пробації не звернувся до органу державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), та систематично не з`являвся для реєстрації, чим без поважних причин не виконав покладені на нього судом обов`язки.

25.Отже, оскільки ОСОБА_3 під його особистий підпис був повідомлений про необхідність з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації та до Ізмаїльського центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, і був повідомлений про наслідки невиконання даних обов`язків, йому були відомі такі наслідки. Однак, незважаючи на застосоване до нього письмове попередження після невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків з`являтися для реєстрації та звернутися до органу державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), знову неодноразово не з`явився для реєстрації без поважних причин, а також знов не звернувся за направленням до органу державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 мав реальні можливості виконувати покладені на нього обов`язки, а факт неодноразових їх невиконань свідчить свідоме ним ігнорування покладених на нього судом обов`язків.

26.При призначенні покарання під час ухвалення вироку відносно ОСОБА_3 суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим звільнив його на підставі ст. 75 КК від його відбування з випробуванням за умови виконання покладених на нього судом обов`язків.

27.Але, враховуючи засаду невідворотності покарання, закріплену у ст. 5 КВК, а також того, що ОСОБА_3 не виправдав проявлену до нього довіру та не виконав умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням, в силу імперативних положень ч. 2 ст. 78 КК його слід направити для відбування призначеного судом покарання.

28.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 підлягає затриманню та взяттю під варту.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області задовольнити.

2. ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2022 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на три роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, направити для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
3.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 затримати та взяти під варту.

4.Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_3 , що перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

6.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

8.Повний текст ухвали оголошений 09 листопада 2022 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1