КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

22 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2022 року, у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, громадянина України, раніше судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 29 липня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 26 вересня 2022 року включно.
Цією ж ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або зменшення розміру застави.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, виходив із того, що на теперішній час наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчиненого злочину, яке йому інкримінується, а тому суд дійшов до висновку про відсутність, на даний час, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_5 подав дві апеляційні скарги датовані 19.08.2022 та 29.08.2022 року на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2022 року, в яких просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою.
В обґрунтування своїх вимог обвинувачений посилається на те, що прийняте судом рішення є неправомірним, оскільки не має достатньо доказів для того, щоб тримати його під вартою майже чотири роки без прийнятого законного вироку.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції, обґрунтовуючи прийняте рішення тим, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише вказав на наявність ризиків, однак без будь-якого їх обґрунтування.
Як вважає апелянт, ризики, які були заявлені прокурором є безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами, а тому тримання під вартою не може бути продовжене лише через очікування покарання у вигляді позбавлення волі.

Вважає за можливе, застосувати щодо нього інший альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги захисника обвинуваченого на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснено без участі сторін кримінального провадження, оскільки обвинувачений, його захисник та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про поважні причини своєї неявки.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме до спливу продовженого строку, повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2022 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

З огляду на це, посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що стороною обвинувачення, не було надано доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2022 року, оскільки встановлені судом апеляційної інстанції обставини та дані про особу обвинуваченого, не дозволяють зробити висновок про те, що зазначена ухвала є незаконною або необґрунтованою.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають право поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.
Більш того, станом на час апеляційного розгляду обвинуваченого ОСОБА_5 звільнено з під варти у зв`язку зі зміною судом першої інстанції запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає необхідним, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 26 вересня 2022 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2022 року, відповідно до якої суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 вересня 2022 року включно, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 367/2562/19

Номер провадження: 11-кп/824/3428/2022

Категорія: ч. 5 ст. 186КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1