Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5795/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.199 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження № 274/5795/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 липня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з дня постановлення ухвали, до 22 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, у тому числі з обов`язком носіння електронного засобу контролю та прибуття до суду за першою вимогою; заставу. Звільнити обвинуваченого з під варти в залі суду.

Вважає ухвалу суду незаконною та постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та міжнародних стандартів кримінального судочинства, без повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Вважає, що прокурором не було належним чином обґрунтовано наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, не встановлено обставин, які б обтяжували та докази, які це підтверджують.

Посилається також на те, що тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , не може бути підставою для продовження щодо нього виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку адвоката ОСОБА_7 , з урахуванням того, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою вже тривалий час, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту здатний в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В ухвалі суду зазначено, що 26.10.2018 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за п.п.4,7 ч. 2 ст. 115 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2018 року за № 0000167.
У судовому засіданні 25 липня 2022 року прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки строк дії запобіжного заходу спливає, а ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу не зникли і існують на даний час, тому до нього не може бути застосовано іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, що потягнув за собою смерть іншої особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, ніж тримання під вартою, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовжив дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22 вересня 2022 року.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №274/5795/18 в провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває на розгляді кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за п.п. 4, 7 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2018 року обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався.

У судовому засіданні 25 липня 2022 року прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає, а ризики передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ч.2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема, у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , судом першої інстанції повністю дотримано вимоги ст.ст. 176-178 183, 196, 199, 331 КПК України.

Так, відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується зокрема тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що перебуваючи на волі, під загрозою можливого покарання, обвинувачений може переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме неявкою до суду, які не зменшилися, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, ніж тримання під вартою. При застосуванні запобіжного заходу судом також врахована наявна обгрунтована підозра та сукупність матеріалів судової справи на даному етапі кримінального провадження і до моменту з`ясування істини у справі, що є достатньою підставою для продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу, оскільки обгрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Крім того, це випливає також з практики застосування Конвенції, де розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Крім того, судом враховано дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, які не змінилися з часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи доведеність прокурором неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі не наведено доказів щодо зменшення ризиків, які існували під час постановлення судом ухвал про обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Зазначення апелянтом про те, що до обвинуваченого ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки апелянтом не спростовано відсутність ризиків відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України та не наведено наявність достатніх стримуючих факторів від порушень своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів звертає увагу, що стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_8 не змінилися з часу попереднього продовження запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для скасування чи зміни ухвали суду, яка відповідає вимогам кримінального процесуального закону, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 липня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з дня постановлення ухвали, тобто до 22 вересня 2022 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :