Справа № 346/5634/17
Провадження № 1-о/346/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано - Франківської області (далі - прокурор) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.11.2021 року про звільнення у зв`язку із закінченням іспитового строку засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, від покарання, призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.08.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

В С Т А Н О В И В:

в обгрунтування вказаної заяви прокурор зазначає, що згаданим вироком від 03.08.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою цього ж суду від 26.11.2021 року задоволено подання інспектора Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення засуджену ОСОБА_4 від вказаного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. В мотивувальній частині даної ухвали суд зазначив, що на розгляді у цьому ж суді знаходяться обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 09.05.2020 року - за №0000401; 12.08.2020 р. - за №0000651; 11.04.2021 року - за №0000066, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, однак, ці кримінальні провадження, які 29.07.2021 р. об`єднані в одне провадження, станом на 26.11.2021 року не розглянуті. Крім того, в ухвалі від 26.11.2021 року зазначено, що засуджена протягом іспитового строку дотримувалась порядку і умов іспитового строку, до адміністративної відповідальності не притягувалась, скарг на її поведінку за зареєстрованим місцем проживання не надходило, заходи, передбачені індивідуальним планом роботи, виконала частково, іспитовий строк закінчився. Ухвала не оскаржувалася, тому набрала законної сили 04.12.2021 року.

Однак, обвинувальним вироком цього ж суду від 08.04.2022 року, ухваленого за наслідками розгляду вище вказаних, об`єднаних в одне провадження, кримінальних проваджень ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання у виді позбавлення волі, призначене вказаним вироком від 03.08.2018 року, та остаточне покарання ОСОБА_4 визначено у виді позбавлення волі 3 роки 6 місяців.

На даний вирок від 08.04.2022 року захисником засудженої ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, однак, 15.09.2022 року Івано-Франківським апеляційним судом цей вирок залишено без змін, внаслідок чого він набрав того дня законної сили.

Таким чином, вказаним вироком від 08.04.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 08.05.2020 року, 02.08.2020 року та 09.04.2021 року, тобто в період іспитового строку, встановленого вироком від 03.08.2018 року, вчинила злочини, передбачені ч.2 ст.185 КК України. Проте, констатація фактів їх вчинення ОСОБА_4 , зважаючи на презумпцію невинуватості, відбулася лише у момент доведеності її вини, тобто коли вирок від 08.04.2022 року набрав законної сили. Отже, зазначені обставини мали та мають істотне значення для прийняття законного рішення за наслідками розгляду вказаного подання органу з питань пробації, і на час прийняття 26.11.2021 року оскаржуваної ухвали ні суду, ні прокурору, який брав участь у розгляді вказаного подання, не могло бути відомо про доведеність в майбутньому фактів вчинення засудженою протягом іспитового строку вказаних злочинів, оскільки ці факти встановлені лише 15.09.2022 року, тобто з моменту набрання законної сили вироком від 08.04.2022 року. Отже, вказані обставини є новоявленими.

Враховуючи вищенаведене, прокурор просить переглянути вказану ухвалу суду від 26.11.2021 року за новоявленими обставинами та за результатами такого перегляду скасувати її, а в задоволенні подання органу з питань пробації про звільнення засуджену ОСОБА_4 від покарання, призначеного вказаним вироком від 03.08.2018 р., відмовити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні розглядувану заяву підтримала з вище наведених підстав.

Засуджена в судове засідання не з`явилася, про його час і місце належно повідомлена. Крім того, прокурор в даному судовому засіданні подала до суду письмову інформацію, складену за наслідками перевірки по системі «Аркан», згідно з якою засуджена 17.09.2022 року виїхала за межі України і станом на 28.02.2023 року не повернулася в Україну. Тому прокурор просить розглянути заяву без участі засудженої, яка тривалий час перебуває за межами України.

Згідно з положеннями ч.2 ст.466 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, суд вважає за можливе розглянути дану заяву без участі засудженої, яка із 17.09.2022 року перебуває за межами України.

Суд, вивчивши та оцінивши заяву та матеріали відповідних кримінальних проваджень, заслухавши прокурора, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними

обставинами.

Пункт 4 частини 2 цієї статті нововиявленими визначає також інші обставини які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), для яких характерною є сукупність умов, що об?єктивно існували на момент здійснення кримінального провадження і не були відомі, та не могли бути відомі на той час суду чи хоча б одному учаснику судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.08.2018 року ОСОБА_4 засуджена за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст.75 цього Кодексу звільнена від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 3 роки (т.2 а.п.13-16).

Ухвалою цього суду від 26.11.2021 року , постановлену у справі № 346/5634/17, задоволено подання інспектора Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області та звільнено засуджену ОСОБА_4 від призначеного цим вироком покарання у зв?язку із закінченням іспитового строку.

В мотивувальній частині даної ухвали суд зазначив, що на розгляді у цьому ж суді знаходяться обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 09.05.2020 року - за №0000401; 12.08.2020 р. - за №0000651; 11.04.2021 року - за №0000066, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України. На підставі ухвали цього суду від 29.07.2021 року ці кримінальні провадження об`єднано в одне провадження, які станом на 26.11.2021 року не розглянуті. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення засудженої від призначеного покарання (т.2 а.п.17-20).

Однак, обвинувальним вироком цього суду від 08.04.2022 року, ухваленого за наслідками розгляду вище вказаних, об`єднаних в одне провадження, кримінальних проваджень, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.08.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, та остаточне покарання ОСОБА_4 визначено у виді позбавлення волі 3 роки 6 місяців (т.2, а.п.6-8).

Даний вирок був оскаржений стороною захисту, проте згідно з ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 15.09.2022 р. його залишено без змін, в зв`язку з чим вирок того дня набрав законної сили (т.2, а.п.9-12).

Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Отже, вказаним вироком від 08.04.2022 року встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні нею 08.05.2020 року, 02.08.2020 року та 09.04.2021 року, тобто в період іспитового строку, встановленого вироком від 03.08.2018 року, злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, констатація фактів вчинення нею цих злочинів, зважаючи на презумпцію невинуватості, відбулася лише у момент доведеності її вини вказаним вироком від 08.04.2022 року та набрання ним законної сили, тобто 15.09.2022 року, і саме в цю дату стало відомо

про вказані факти вчинення ОСОБА_4 зазначених злочинів.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що факти вчинення засудженою ОСОБА_4 злочинів, за які її засуджено вироком від 08.04.2022 року, слід вважати нововиявленими обставинами, оскільки вони не могли відомі ні суду, ні будь-кому з учасників такого розгляду на час постановлення 26.11.2021 року оскаржуваної ухвали, і які самі по собі доводять неправильність цього судового рішення, оскільки його зміст прямо суперечить положенням ч.3 ст.78 КК України, яка передбачає, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування за результатами розгляду заяви прокурора про перегляд цієї ухвали за нововиявленими обставинами, та про відмову в задоволенні подання зазначеного органу з питань пробації про звільнення засуджену від покарання, призначеного вироком від 03.08.2018 року.

. Отже, заява прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ч.3 ст.78 КК України, керуючись ст.ст.459-463, 466, 467, 537-539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву прокурора задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.11.2021 року, якою задоволено подання інспектора Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області та звільнено засуджену ОСОБА_4 від покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, призначеного за ч.2 ст.185 КК України вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.08.2018 року, скасувати за результатами перегляду цієї ухвали за нововиявленими обставинами.

В задоволенні подання інспектора Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення засуджену ОСОБА_4 від покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, призначеного за ч.2 ст.185 КК України вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.08.2018 року, відмовити на підставі ч.3 ст.78 КК України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Коломийський міськрайоний суд Івано-Франківської області.

Повний текст ухвали складено 06.03.2023 року о 10 год.

Суддя: ОСОБА_1