Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7983/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.111-1 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000133 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 22 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, особи з інвалідністю 3 групи з дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засуджено

-за ч. 1 ст. 111-1 КК України до позбавленням права займатися певною діяльністю на 10 (десять) років.

встановила:

Згідно вироку суду, 04 липня 2022 року, перебуваючи у громадському місці, а саме у приміщенні офісу із надання послуг споживачам газу «ТОВ Житомиргаззбут», що за адресою: м. Житомир, майдан Перемоги, 10, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, публічно заявляв присутнім, висловлювався на користь дій російської федерації в ході повномасштабної збройної агресії проти України та закликав громадян України до підтримки рішень та дій держави-агресора.

Своїми умисними діями, які виразились у публічному запереченні громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України та публічних закликах громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-1 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, правильності юридичної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Просить ухвалити в цій частині новий вирок, відповідно до якого призначити сумнівів під час виконання останнього та щоб не допускалось довільне обмеження права кожного на працю за ч. 1 ст. 111-1 КК України покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та органів місцевого самоврядування на десять років. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.111-1 КК України публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України або публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою- агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави- агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України караються позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Санкцією ч.1 ст.111-1 КК України визначено лише один вид покарання - позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що дозволяє суду застосувати його, враховуючи специфіку діяльності обвинуваченого та вплив незаконних дій на професійну етику та вирішення питання про можливість подальшого виконання покладених обов`язків, а також виступати запобіжником зайняття певних посад в майбутньому і застосовувати його до осіб, які на час вчинення кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю.

Верховний Суд у своїй постанові від 22 травня 2018 року у справі № 753/18479/16?к (провадження № 51-520км18) зробив висновок, що позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю застосовується, в тому числі, і до осіб, які на час вчинення кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та ст. 43 Конституції України рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього та щоб не допускалось довільне обмеження права кожного на працю.

У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а саме, допущено неправильне тлумачення закону, оскільки не визначено вид діяльності, яким заборонено займатися обвинуваченому, що викличне сумніви під час виконання вироку та може призвести до довільного обмеження права на працю обвинуваченого.

Натомість запропоноване прокурором покарання у виді обмеження ОСОБА_6 обіймати посади пов`язані із виконанням функцій держави та органів місцевого самоврядування є запобіжником колабораціонізму і особа, яка вчинила такі дії має бути позбавлена можливості брати участь у будь-яких формах державного управління та місцевого самоврядування на тривалий час.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що допущена помилка підлягає виправленню шляхом внесення до вироку відповідних змін, оскільки це не погіршує становище обвинуваченого, а навпаки уточнює та звужує перелік посад, які не вправі обіймати обвинувачений та унеможливлює довільне обмеження права особи на працю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 22 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 111-1 КК України до покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та органів місцевого самоврядування на 10 (десять) років.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути до Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: