Справа № 333/6241/22
Номер провадження 1-кс/333/1925/22
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області та зобов`язання вчинити певні дії,

за участі:

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

14 грудня 2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області та зобов`язання вчинити певні дії, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами про кримінальне правопорушення від 25.11.2022, 28.11.2022, 05.12.2022 та зобов`язання вчинити певні дії.

Скаргу мотивовано тим, що 25.11.2022, 28.11.2022 та 05.12.2022 року заявник подав до Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області заяви щодо неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вчинених відносно його двоюрідної сестри ОСОБА_7 , що полягають у заволодінні квартирою АДРЕСА_1 шахрайським шляхом, а саме в оформленні договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 16.11.2021 року. Станом на день звернення до суду зі скаргою уповноваженими особами Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя, всупереч ст.214 КПК України, не внесено відомості за поданою заявою про злочин до ЄРДР, тобто допущено бездіяльність. Вважає, що в заяві про ознаки вчинення злочину викладені достатні відомості, які підтверджені доказами, і ці відомості повинні негайно внести до ЄРДР. З урахуванням викладеного, просить зобов`язати посадових осіб Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя внести відомості до ЄРДР за його заявою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав зазначену скаргу, наполягав на її задоволенні за викладеними в ній обставинами, додатково вказав, що його сестру примусово утримують, невідомо в якому вона стані та його до неї не підпускають.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що була лише одна заява, інші звернення по суті не були заявами про злочин, зауважив, що з поданих заяв вбачається наявність цивільно-правового спору, а не складу злочину. Також надав суду для огляду заяви ОСОБА_3 з додатками, надані прокурору.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши доводи скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України. Так, ч.1 ст.303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Під час розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 25.11.2022 звернувся до керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області із заявою про злочин, в яких виклав обставини, які, на його погляд, свідчать про вчинення кримінальних правопорушень щодо його двоюрідної сестри ОСОБА_7 з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приводу укладення між ними договору довічного утримання. Заявою від 28.11.2022 ОСОБА_3 додав до первинної заяви додаткові документи, заявою від 05.12.2022 знов доповнив свою первинну заяву. Відомості за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були по причині відсутності ознак кримінального правопорушення, про що зазначено у відповіді першого заступникакерівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_8 .

За правилами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, та їх перелік визначені частиною 5 статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016, № 139 (зареєстрований в Мінюсті України 05.05.2016 за № 680/28810), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України. зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

У даному випадку заява ОСОБА_3 не містить достатніх даних, за яких викладені заявником обставини можуть свідчити про наявність у діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення. По суті, зміст скарги свідчить про сімейний спір за житло та майно, що належить до цивільно-правової юрисдикції, а не до кримінальної.

Доводи заяви не містять необхідних відомостей про вчинений злочин, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 214 КПК України мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а ґрунтуються на суб`єктивній оцінці заявника та його ставленні до зазначених у повідомленні обставин.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Не оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_3 , з якою він звернувся до Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, на предмет наявності ознак складу злочину, слідчий суддя встановила, що в ній відсутні жодні відомості, що свідчать або можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення.

Також заявник висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних дій або бездіяльності вказаними особами, ґрунтуючись лише на суб`єктивному уявленні щодо правомірності дій останніх.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13.05.1980 р.), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Заявник у скарзі посилається на положення ст. 214 КПК України як на підставу для обов`язкового внесення до ЄРДР будь-яких відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, але у цій частині передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Мова йде саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, а внесення відомостей до реєстру є вже іншою дією, про що вказано у частині 5-й вказаної статті.

Як вже зазначалося, відповідно до приписів ч.1 ст. 2, п.10 ч.1 ст. 3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке містить ознаки складу злочину, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Натомість, у заяві ОСОБА_3 відсутні об`єктивні дані, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (про наявність його ознак) відповідно до вимог статті 214 КПК України, а вбачається лише його незгода з укладеним його сестрою договору довічного утримання з іншими особами та наявність у останніх умислу на незаконне заволодіння квартирою.

При цьому необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Жодних обґрунтованих та допустимих доказів на підтвердження скоєння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказаного у заяві кримінального правопорушення, заявником надано не було (враховуючи, що на час розгляду скарги минуло більше року після укладення спірного договору довічного утримання, жодних спроб з боку ОСОБА_7 за цей період щодо розірвання вказаного договору застосовано не було тощо).

Щодо зазначення заявника в судовому засіданні стосовно можливого утримання його сестри особами, які є набувачами майна за вказаним договором, слід зазначити, що в заявах, які були адресовані прокурору, таких фактів не зазначено, заяви ОСОБА_3 зводяться до незгоди його з діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , працівників поліції, прокурора, медичних працівників.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що на час розгляду заяв ОСОБА_3 у прокурора були відсутні підстави для внесення її до ЄРДР, що вказує на необґрунтованість скарги та, відповідно, на відсутність підстав для її задоволення.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторного звернення до уповноважених органів із заявою про вчинення злочину із належним її обґрунтуванням в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_9 ОСОБА_10