Провадження № 1-кп/466/352/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м.Львова в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

учасники провадження :

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0001220 від 16/10.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стила Старобешівського району Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою осівітою, непрацюючого, працездатного, вдівця, дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє

Франківським районним судом м.Львова 24.11.2021 року за ч.3 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 31.12.2021 року по відбуттю покарання,

Сихівським районним судом м.Львова 11.11.2022 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 місяця арешту,

до якого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді від 19.10.2022 року

у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 ,15.10.2022 приблизно о 23 год. З0 хв., перебуваючи разом з візуально знайомою особою на ім`я ОСОБА_5 , відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, на вулиці поблизу будинку за адресою: м. Львів, вул. Сосюри,1 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, підійшли до потерпілого ОСОБА_6 , та під час розмови з ним ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 і розпилив йому в очі сльозогінний газ із газового балончика. Від цього в ОСОБА_6 почали пекти очі, які він прикрив руками. Після цього ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Ірhопе 13 Рго» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ,ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 50 451 грн., який знаходився в зовнішній кишені куртки ОСОБА_6 всередині якого знаходилась СІМ-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 100 грн., СІМ-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфсел» № НОМЕР_4 вартістю 120 грн., на рахунку яких коштів не було, а особа на ім`я ОСОБА_5 відкрито заволодів бездротовими навушники ОСОБА_6 марки «АігРоds Рго» Sегіа№Н6КЕО7890С6L вартістю 8180 грн., та в`язкою ключів, які знаходились у зовнішній кишені куртки потерпілого та матеріальної цінності не становлять. Після скоєного, ОСОБА_4 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_5 залишили місце злочину. Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому майнову шкоди на загальну суму 50 671 гривню.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення про те, що дійсно 15.10.2022р. близько 23год. на вул.Сосоюри в м.Львові разом з візуально знайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_5 із застосуванням фізичного насильства відкрито викрали мобільний телефон, навушники, ключі у потерпілого ОСОБА_6 . Він забрав мобільний телефон, а навушники і ключі забрав візуально знайомий ОСОБА_5 . В ході досудового розслідування мобільний телефон, який він здав на запчастини, був повернутий. У скоєному розкаюється, просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Встановлені досудовим слідством обставини ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази, враховуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю, його слід правильно кваліфікувати за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно з ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги тяжкість вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, суд враховує наявність у обвинуваченого неповнолітньої дитини, яка за його поясненнями проживає з тещею.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 застосуванню підлягає ч.4 ст.70 КК України згідно якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений Сихівським районним судом м.Львова 11.11.2022 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 місяця арешту.

Отже, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою без визначення застави підлягає продовженню до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 діб.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України та скасувати накладений ухвалою слідчого судді на речові докази арешт.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та обрати покарання у виді 7 (семи) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11.11.2022 року більш суворим покаранням за даним вироком - 7 (сім) років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою без визначення застави продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 діб.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з - 19 жовтня 2022 року.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 19.10.2022р. арешт на речові докази.

Речові докази

- DVD-r диски залишити при матеріалах кримінального провадження,

- мобільний телефон марки Ірhопе 13 Рго» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

- чорні спортивні штани з білими вставками, безрукавку чорного кольору з зеленими вставками, кросівки чорного кольору, спортивну сумку, здані в камеру схову ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області - повернути засудженому ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом 30 днів з моменту його проголошення, засудженим з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокуророві.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1