Справа № 533/831/21
Провадження № 1-кп/524/125/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року. Автозаводський районний суду м. Кременчука в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за відсутності суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000224 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панасівка, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, гр. України, учня 10 класу Пригарівського ліцею, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Панасівка, Козельщинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійна, учасником бойових дій не являється, статусу учасника АТО не має, офіційно не працюючий, одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 136 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Бреусівка, Козельщинського району, Полтавської області, українки, громадянка України, освіта повна загальна середня, одружена, на утриманні малолітніх дітей не має, проживає АДРЕСА_2 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000224 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 304 ч. 3 ст. 136 КК України та Одновол (дошлюбне прізвище ОСОБА_12 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України.

Згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.01.2023 року строк дії запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 18.03.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України (в редакції від 03.07.2020 року), кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Розгляд справи згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи визначено у складі колегії суддів, а саме головуючого - судді ОСОБА_1 і суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19) на території України встановлений карантин, який до цього час уне скасований.

Оскільки член колегії суддя ОСОБА_2 перебуває в щорічній відпустці згідно довідки в.о. керівника апарату суду ОСОБА_13 від 16.03.2023 року, а строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 18.03.2023 року, відповідно неможливо за вищевказаних обставин розглянути колегією суддів питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, то суд, з урахуванням Перехідних положень КПК України, приходить до висновку про можливість розгляду клопотання начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 одноособово головуючою по справі - суддею ОСОБА_1 .

За таких обставин прокурор подав суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, зазначивши, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, що у них наведені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , висловив думку про те, що клопотання прокурора не є обґрунтованим, ризики зазначені у цьому клопотанні не підтверджені документальними доказами. А тому, на думку захисника, ОСОБА_6 , з урахуванням його неповнолітнього віку, було б доцільно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_9 висловила думку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджуються наявними доказами, а поведінка інщих обвинувачених поданному кримінальному провадженню свідчить про те, що ніхто з них не порушує і не має наміру порушувати свої процесуальні обов`язки.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, що є особливо тяжким злочином, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Відповідно до п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 раніше не судимий, обвинувачуюєься у вчиненні, особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 визнає свою причетність до вчинення того злочину, який йому інкримінується і за тих обставин, що викладені в обвинувальному акті, під час бесіди з експертами-психологами ОСОБА_6 також давав пояснення експертам, що відповідають фактам, викладеним в обвинувальному акті (т. 3 а.с. 92-101), дослідженими доказами підтверджується наявність тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів загиблої ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 95-119, т. 3 а.с. 59).

Отже, обґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченому повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Отже, продовжуючи дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання.

Таким чином, під час розгляду питання про продовженя строку дії запобіжного заходу прокурором доведено наявність підстав вважати, що існує ризики передбачені п. п.1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не змінилися, а завершити судовий розгляд даного кримінального провадження на даний час неможливо, оскільки не допитані ряд свідки, суд прийшов до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 віднесено до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи підозрюваної, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, що є особливо тяжким та відомостей, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його майновий стан, суд визначає заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 грн. (80 х 2600 грн.).

Керуючись ст. ст. 331, 194, 183, 177, 178, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 14 травня 2023 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 суму застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 грн.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступні реквізити:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA0015950

Призначення платежу - запобіжний захід застава (в платіжному документі в призначені платежу обов`язково зазначається: для застави: назва суду; інформація про постанову (ухвалу) судді чи суду та прізвище, ім`я, по батькові підсудного. Дана інформація необхідна для оперативного повернення застави в порядку передбаченому чинним законодавством).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити письмово начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури та Автозаводський районний суд м. Кременчука.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної Установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_6 зобов`язана роз`яснити йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із місця, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_6 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, законними представниками, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуюча суддя Оксана ПАЛЬЧИК