Справа № 521/4587/23
Номер провадження:1-кс/521/830/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання дізнавача СД Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 21.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернулась до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про арешт майна.

З клопотання та доданих до нього документів вбачається, що сектором дізнання Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 21.02.2023 року за фактом того, що 21.02.2023 року до чергової частини Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 21.02.2023 року близько 14:00 невідома особа незаконно заволоділа паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 .

Процесуальне керівництво у зазначеному досудовому розслідування здійснює група прокурорів Малиновської окружної прокуратури м. Одеси.

В ході досудового розслідування, а саме 21.02.2023 року перебуваючи у службовому кабінеті №416 Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії та номеру НОМЕР_1 виданий Іллічівським РВ ОМУ МВС України в Одеській області від 28 січня 2002 року.

21.02.2023 року вказаний паспорт визнано речовим доказом.

На підставі викладеного, орган досудового розслідування вважає, що є необхідність в накладанні арешту на майно, а саме на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії та номеру НОМЕР_1 виданий Іллічівським РВ ОМУ МВС України в Одеській області від 28 січня 2002 року, який є предметом вчинення кримінального правопорушення з правом користування вказаним майном.

У судовому засіданні дізнавач, яка звернулась із клопотанням, не з`явилась, проте надала слідчому судді заяву про розгляду клопотання за її відсутності та відсутності прокурора, клопотання підтримує та просить його задовольнити. Власник майна повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання.

Власниця майна у судове засідання не з`явилась, причини неявки невідомі.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та його задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Частиною другої статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

А згідно частини 3 статті 170 КПК України також передбачено, що у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, питання оцінки доказів є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті, та не входить до повноважень слідчого судді.

Поряд з цим, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має оцінити можливість використання майна, на яке слідчий чи прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

З наданих матеріалів вбачається, що на даний час проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 21.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Відповідно до протоколу отримання добровільно наданих предметів від 21.02.2023 року вбачається, що гр. ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії та номеру НОМЕР_1 виданий Іллічівським РВ ОМУ МВС України в Одеській області від 28 січня 2002 року.

Відповідно до протоколу огляду документа від 21.02.2023 року, дізнавачем СД Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 вказаний паспорт був оглянутий та постановою від 21.02.2023 року визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Так, з врахуванням вимог КПК України та викладеного слідчим суддею встановлено відсутність правових підстав в накладенні арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зокрема, встановлено, що хоча такий документ і може містити відомості, які мають значення для кримінального провадження, проте, такі відомості можуть здобуватись органом досудового розслідування у інший передбачений КПК спосіб, у тому числі з інших джерел або завдяки застосуванню іншого заходу забезпечення кримінального провадження. Накладення ж арешту на паспорт може призвести до порушення прав власника майна, що в даному випадку не відповідає потребам досудового розслідування та не узгоджується з практикою ЄСПЛ.

За змістом положень ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

З огляду на такі обставини, у накладенні арешту на паспорт слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача СД Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 21.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України - відмовити.

Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії та номеру НОМЕР_1 виданий Іллічівським РВ ОМУ МВС України в Одеській області від 28 січня 2002 року повернути його власнику за належністю.

Виконання ухвали доручити дізнавачу та прокурору.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1