Єд. унік. № 243/1079/22
Провадження № 1-кп/243/519/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Слов`янськ

Судова колегія Слов?янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000817 від 01.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Слов`янська Донецької області, громадянки України, заміжньої, пенсіонерки, яка має на утриманні особу з інвалідністю І групи, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.1142 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

03 квітня 2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.1142 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 строком на 2 місяці, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вона може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу, захисник просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. На обґрунтування своєї позиції захисник вказав, що обвинувачена не має наміру переховуватися від суду, має на утриманні сина з інвалідністю з дитинства.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03.03.2023 до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі встановленого ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року). Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами слідчих дій, висновками експертів.

Відповідно до положення ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов?язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.1142 КК України, за який чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що вона може переховуватися від суду, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою, може побудити її на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності. Судова колегія зважає, що наявність родини та перебування на утриманні сина з інвалідністю І групи не стала стримуючим фактором для обвинуваченої від вчинення протиправних дій за змістом обвинувального акту, тому і підстави для висновку про те, що наявна обставина унеможливить втечу обвинуваченої, відсутні.

Окрім того, суд зважає, що прокурором доведено перед судом наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, з огляду на зміст обвинувачення та специфіку інкримінованого кримінального правопорушення, в тому числі, зважаючи на ту обставину, що за змістом обвинувачення поширення відповідної інформації відбулося тричі, наявні підстави для висновку про ймовірність вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, пов`язаних з військовою агресією проти України.

Судом відхиляються доводи прокурора про наявність на даний час ризику знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування наразі завершене, а прокурором було визнано наявні докази достатніми для доведення винуватості обвинуваченого, затверджено обвинувальний акт та направлено його до суду. Доводи прокурора про можливістьзнищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування) судом приймаються, однак з урахуванням також того факту, що такі відомості були оглянуті слідчим, результати слідчої дії зафіксовані у відповідному протоколі, окрім того, вони стали об`єктом експертного дослідження. Отже, на даній стадії кримінального провадження суд не вбачає наявності цього ризику.

Також суд вважає, що прокурором не доведено ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки попри посилання на наявність цього ризику прокурором не зазначено будь-яких підстав або обставин для висновку про його існування.

Окрім того, судова колегія на даний час не вбачає наявності ризику незаконного впливу на експерта у кримінальному провадженні, оскільки обвинувачена, не перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства, гіпотетично хоча і матиме змогу здійснювати незаконний вплив на експерта з метою спонукання його до надання необхідних свідчень, що обумовлене невизнанням нею своєї причетності до інкримінованого злочину, але існування такого ризику є маловірогідним, оскільки наразі питання про доцільність допита експерта перед судом не постало, до того ж обвинувачена з ним не знайома, не володіє відомостями про його місце мешкання і т.ін.

Положенням ч.6 ст.176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 1142 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про недостатність застосування відносно обвинуваченої більш м?якого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам, тому суд вважає, що є законні підстави для продовження відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Під час застосування до обвинуваченої запобіжного заходу слідчим суддею розмір застави не визначався. Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави у відповідності до абз.8 ч.4 ст. 183 КПК України, з урахуванням наявності встановлених судом ризиків, суті обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.1142 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану, внаслідок якого поширювана інформація могла завдати шкоди суверенітету, обороноздатності, територіальній цілісності та недоторканості України.

В порядку підготовки справи до розгляду прокурором заявлено про необхідність розглядати справу у закритому судовому засіданні, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні відомості про місцеперебування підрозділів ЗСУ. Захисник та обвинувачена не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Положенням ст.27 КПК України визначено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні лише у разі якщо, зокрема, здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом. З метою запобігання зовнішній та внутрішній загрозі безпеки України, з метою не розголошення відомостей щодо місця розташування підрозділів ЗСУ та інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також інформації, поширення якої може завдати шкоди інтересам держави, суд вважає необхідним розгляд даного кримінального провадження здійснювати у закритому судовому засіданні впродовж усього провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, які вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, суд приходить до висновку, що:

1)дана справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області;

2) справа підлягає розгляду у закритому судовому засіданні;

3) до судового розгляду необхідно викликати учасників судового провадження;

4) підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 на теперішній час перебуває в ДУ Дніпровська установа виконання покарань (№4), суд вважає доцільним вирішити питання про участь обвинуваченої у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження не висловили заперечень щодо проведення судового засідання режимі відеоконференції.

Положенням ч.1 ст.336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.1142 КК України, до судового розгляду та здійснювати судове провадження в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 31, 177-178, 181, 183, 194, 197, 201, 202, 331, 336, 371-372, 376, 395 КПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Призначити справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні на 24 квітня 2023 року о 15-30 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon.

Проводити судове засідання, призначене на 15-30 год. 24 квітня 2023 року, за участю обвинуваченої ОСОБА_7 в режимі відеоконференції у системі EasyCon, проведення якої доручити державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№ 4).

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.1142 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4), строком на 60 діб, тобто до 12 червня 2023 включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченій та направити для виконання начальнику ДУ Дніпровська УВП № 4.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення, підлягає негайному виконанню.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений 14.04.2023 о 12-45 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3