1Справа № 335/7101/21 1-кп/335/291/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинувальним актом № 0000051 від 02.02.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2022 року обвинувачену ОСОБА_5 було оголошено у розшук, кримінальне провадження зупинено. У зв`язку із встановленням місцезнаходження обвинуваченої ОСОБА_5 ухвалою суду від 20.10.2022 року кримінальне провадження відновлено, призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні суд перейшов до вирішення раніше поданого прокурором клопотання про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та наполягала на його задоволенні. В обгрунтування заявленого клопотання прокурор посилалася на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вірогідність переховування від суду обвинуваченої ОСОБА_5 , яка тривалий час не з`являлася у судові засідання, не повідомляла суд про її місце знаходження, у зв`язку з чим була оголошена у розшук, та як встановлено в подальшому перебуває за межами України; обвинувачена може незаконно впливати на потерпілу та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурор наполягала на тому, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченої не можливе, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обгрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , яке віднесено до особливо тяжкого злочину. Прокурор наполягала на неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченої, посилаючись на проведення досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні щодо вчинення ОСОБА_5 аналогічного кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора у повному обсязі та просили його задовольнити, проти участі обвинуваченої у судових засіданнях у режимі відеоконференції заперечували.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, вважає його необгрунтованим. Суду пояснив, що обвинувачена не ухиляється від суду, внаслідок воєнних дій була змушена виїхати за межі України задля збереження свого життя, місце свого перебування на території Республіки Болгарія від суду не приховує, про що подала відповідну заяву, та на даний час має можливість приймати участь у розгляді кримінального правопорушення дистанційно у режимі відеоконференції. Крім того, захисник вважає недоведеними ризики, на які прокурор посилається в обгрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу, обвинувачена процесуальних обов`язків не порушувала, тому просить у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Обвинувачена ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому засіданні дистанційно у в режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеозв`язку Easycon, підтримала позицію захисника та просила у задоволенні клопотання відмовити. Суду пояснила, що не мала наміру переховуватися від суду, від попереднього захисника їй було відомо, що розгляд кримінального провадження не проводиться, внаслідок воєнних дій на території України, вважала, що суду відомо про її місцезнаходження.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , дані про її особу, ту обставину, що обвинувачена має постійне місце проживання, працевлаштована, розлучена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не засуджена. Також суд враховує стан здоров`я обвинуваченої, її вік, міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Судом в ході розгляду клопотання прокурора не встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, про яку їй було повідомлено на стадії досудового розслідування, судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершено, триває стадія дослідження доказів.

Європейський суд з прав людини наголошує, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним в сенсі пункту 1 статті 5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин (рішення у справах „Нештак проти Словаччини та „Хайредінов проти України).

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

В ході розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 перебуває за межами України на території Республіки Болгарія під захистом держави, що підтверджується наданими нею доказами реєстрації відповідного статусу від 06.04.2022 року, які судом долучено до матеріалів кримінального провадження.

Доводи обвинуваченої щодо неможливості прибуття до судового засідання через реальну загрози її життю і здоров`ю внаслідок воєнних дій на території України, суд вважає достатніми для висновку про поважність причин її неявки до суду, яким здійснюється судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, з огляду на введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який на даний час продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Встановлені судом обставини причини неявки обвинуваченої до судових засідань суд вважає поважними, що відповідає положенню ст. 138 КПК України.

Окрім зазначеного, прокурором не наведено інших обгрунтованих підстав для висновку про ухилення обвинуваченої від суду, яка заявила клопотання про участь у судових засіданнях дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Висновки прокурора про вірогідність переховування обвинуваченої від суду здебільшого ґрунтуються на тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та передбаченого кримінальним законом покарання за його вчинення.

Разом з тим, згідно положень п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про недоведеність ризику переховування обвинуваченої від суду.

Заперечення потерпілої та її представника щодо заявленого обвинуваченою клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, порядок вирішення якого визначено ст. 336 КПК України, суд не бере до уваги в межах розгляду даного клопотання прокурора.

Разом з тим, суд вважає необгрунтованими ризик впливу на потерпілу та свідків з боку обвинуваченої, про наявність якого у клопотанні не наведено жодних об`єктивних даних.

Ризик вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення, який прокурор обґрунтовує наявністю іншого кримінального провадження, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки як встановлено судом, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, досудове розслідування триває, обставин про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення не встановлено.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.

Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для висновку про те, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор у заявленому клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи із встановлених обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність об`єктивних даних, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_5 , а також відсутність обгрунтованих підстав для застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 376, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинувальним актом № 0000051 від 02.02.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1