Провадження № 1-кс/734/49/23 Справа № 734/991/22
У х в а л а

іменем України

02 лютого 2023 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження в порядку ст.ст.284, 303, 304 КПК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, у якій просить скасувати постанову від 30.12.2022 дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №60000362. Свої вимоги мотивує тим, що за його заявою 04.11.2021 до ЄРДР за №0000362 були внесені відомості про скоєне кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 1 ст. 139 КК України - ненадання допомоги хворому медичним працівником. Підставами для звернення з даною заявою до правоохоронних органів було те, що відповідно до даних лабораторного дослідження які підтверджені екстреним повідомленням про інфекційне захворювання (форма №058/о) з 20.10.2021, з першого дня звернення до лікаря, він був інфікованим COVID-19, а лише на 8 добу хвороби 27.10.2021 лікар призначив ПЛР-тест який і підтвердив наявність COVID-19. Будучи хворим, він здійснив шість походів до лікарні, проте жодної медичної допомоги в лікуванні COVID-19 від сімейного лікаря ОСОБА_6 не отримав. Прохання надати медичну допомогу в лікуванні інфекції лікар проігнорував. В медичній корті немає жодного запису про хворобу COVID-19 та її лікування. Ні усної ні письмової відмови у лікуванні він лікарю не надавав.

30.12.2022 дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 винесла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. Вважає зазначену постанову про закриття кримінального провадження не обґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи і підлягає скасуванню. На думку скаржника, дізнавач не надав правової оцінки юридичним фактам бездіяльності лікаря ОСОБА_6 , зокрема, сімейний лікар ОСОБА_6 усвідомлював, що він в пік загострення інфекційної хвороби в Україні, з притаманними симптомами та високою ймовірністю, був інфікований на СОVID-19, проте допустив злочинну бездіяльність виражену в: його ходінні до лікарні протягом 5 діб будучи хворим на СОVID -19; не вірно діагностував пацієнта, гадав, що хвороба ГРВІ, а не СОVID -19; не провів експрес-діагностування пацієнта; лише на п`ятий похід до лікарні призначив ПЛР-тест; не повідомив пацієнта про виявлену хворобу СОVID -19 за результатом тесту; не запропонував підписати інформовану згоду пацієнта на лікування; не надав допомоги в лікуванні. В оскаржуваній постанові дізнавач ОСОБА_7 не наводить доказів: яка конкретно медична допомога надана хворому при лікуванні СОVID -19 та чому в медичній карті пацієнта відсутні записи про СОVID -19 та лікування. Також дізнавачем не взято до уваги, що лікар не провів експрес діагностики та не призначив ПЛР тестування, протокол комісії та свічення лікаря суперечать один одному. Дізнавачем не було залучено незалежного медичного спеціаліста.

З урахуванням наведеного, вважає, що дізнавач ОСОБА_7 , не забезпечила ефективного розслідування у кримінальному проваджені, а навпаки навмисно зробила усе аби закрити кримінальне провадження не проводячи слідчих дій, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а зазначені ним докази ненадання медичної допомоги дослідженню у порядку, визначеному КПК України.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, заперечуючи проти вимог скаржника з мотивів їх безпідставності, пояснив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено повно та об`єктивно. Доводи скаржника повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, у тому числі і Протоколом Управлінням охорони здоров`я облдержадміністрації засідання комісії з клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги хворому ОСОБА_3 від 10.10.2022, відповідно до якого медична допомога хворому надавалася відповідно до його стану, клінічних ознак захворювання, результатів проведених обстежень та згідно протоколів лікування. До складу комісії входили п`ять лікарів закладів охорони здоров`я, вказаний протокол комісії потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_3 не оскаржувася, відповідно підстави для проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні відсутні. Тому за підсумками досудового розслідування, дізнавачем було прийнято законне і обґрунтоване рішення.

У судовому засіданні було встановлено наступне.

ОСОБА_3 31.01.2021 звернувся до Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області із заявою-повідомленням про скоєння злочину за ознаками ст.139 КК України ненадання допомоги хворому медичним працівником.

Відомості за обставинами, які викладені у заяві ОСОБА_3 04.11.2021 було внесено дізнавачем сектору дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КК України. Короткий виклад обставин: «за заявою ОСОБА_3 про скоєння злочину, а саме ненадання допомоги хворому медичним працівником, сімейним лікарем ОСОБА_8 , який не надав допомогу заявнику та його дружині, в результаті чого у них погіршилось самопочуття у зв`язку з хворобою «коронавірус».

30.12.2022 дізнавачем ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000362 від 04.11.2022 у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. Своє рішення дізнавач мотивував тим, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 підтверджено діагноз «Гостра респіраторна вірусна інфекція. СОVID-19, підтверджений лабораторно, легка форма», Медична допомога хворому надавалася відповідно до стану, клінічних ознак захворювання, результатів проведених обстежень та згідно протоколів лікування. Враховуючи відповідність лікування, що проводилося, стану хворого, результатів проведених обстежень та протоколів лікування, фактів неналежного виконання чи невиконання сімейним лікарем своїх професійних обов`язків, недбалого чи не сумлінного до них ставлення, не встановлено.

Заслухавши скаржника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 139 КК України встановлена відповідальність за ненадання без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами, надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може мати тяжкі наслідки для хворого.

Вивченням матеріалів кримінального провадження №60000362 від 04.11.2021 встановлено, що оскаржена постанова про закриття кримінального провадження містить опис встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин, посилання на наявні докази та висновок щодо необхідності закриття справи.

Так, у ході досудового розслідування було допитано у якості потерпілого ОСОБА_3 , та у якості свідків дружину потерпілого ОСОБА_9 , та сімейного лікаря потерпілого ОСОБА_8 .

Як виходить із показів ОСОБА_8 , ОСОБА_3 дійсно звертався до нього 20.10.2021 зі скаргами на самопочуття, останнього було обстежено та призначено лікування. 25.10.2021 ОСОБА_3 повторно звернувся на прийом з поганим самопочуттям. Останнього було обстежено та додатково направлено на рентгенографію та призначено додаткове лікування. 27.10.2021 ОСОБА_3 знову звернувся та його було направлено для здачі ПРЛ тесту. 29.10.2021 до лікарні надійшли результати ПЛР тесту, який був «позитивний». Про надходження результатів тесту він направив ОСОБА_3 повідомлення. Після цього гр. ОСОБА_3 більше не телефонував та не звертався. Його дружина ОСОБА_9 за первинної медичною допомогою не зверталась протягом останніх місяців. Вважав, що оскільки ОСОБА_3 більше не звертався то він за рекомендацією звернувся до швидкої медичної допомоги для госпіталізації до Козелецької ЦРЛ.

Покази ОСОБА_8 повністю узгоджуються із зібраними під час досудового розслідування доказами.

Так, згідно інформації журналу прийому хворих лікарем ОСОБА_8 гр. ОСОБА_3 дійсно звертався до лікаря на прийом 20.10.2021, 25.10.2021 та 27.10.2021. Відомості щодо звернення гр. ОСОБА_9 в журналі прийому лікаря відсутні.

Згідно інформації КНП «Козелецька ЛІЛ» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , дійсно звертався 26.10.2021 року в поліклінічне відділення для проходження флюорографії (ФОГК №34122 від 26.10.2021 серце та легені в нормі).

Згідно інформації КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради, на телефон «103» Центральної оперативної диспетчерської за період з 20.10.2021 по 15.12.2021 року викликів до гр. ОСОБА_3 чи ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно інформації КНП «Козелецька ЛІЛ», гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , у період з 20.10.2020 по 24.01.2021 за медичною допомогою та подальшого стаціонарного лікування з підозрою чи підтвердженим COVID -19 не звертався.

Під час досудового розслідування Управлінням охорони здоров`я Чернігівської облдержадміністрації відповідно до наказу від 12.09.2022 №257 проведено засідання комісії з клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги хворому ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу засідання від 10.10.2022 клініко - експертної комісії було встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель смт. Козелець, Чернігівського району, має укладену декларацію з сімейним лікарем «КПН Козелецьким районний центр ПМСД» ОСОБА_8 . Згідно даних медичної документації, 20.20.2021 чоловік та дружина ОСОБА_10 звернулись до сімейного лікаря зі скаргами на підвищення температури тіла, загальне нездужання, головний біль, першіння в горлі та сухий кашель. З анамнезу: хворіють впродовж тижня, щеплення проти COVID-19 ОСОБА_3 не має. ОСОБА_11 оглянутий лікарем, виявлено ознаки ГРВІ легкого ступеню, призначено симптоматичне лікування. На момент огляду лікування із призначенням специфічних противірусних препаратів згідно із затвердженим наказом МОЗ України №722 від 28.03.2020 (зі змінами) Стандартами медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)» пацієнт не потребував. При повторних зверненнях у пацієнта не відмічалось прогресуючого погіршення стану здоров`я. Для дообстеження та уточнення діагнозу лікарем призначена флюорографія органів грудної клітки. За результатами ФК ОГК №34122 від 26.10.2021 патології не виявлено. Пацієнту рекомендовано продовження симптоматичного лікування в амбулаторних умовах та при необхідності, в разі погіршення самопочуття звернення до служби екстреної медичної допомоги. 27.10.2021 при повторному звернення ОСОБА_3 призначено проведення ПЛР тестування, 28.10.2021 тестування було проведено, 29.10.2021 отримано позитивний результат. Медичним персоналом будо оформлено екстрене повідомлення про інфекційне захворювання, харчове, гостре професійне отруєння, незвичайну реакцію на щеплення (форма №058/о), яке було відправлене до Козелецького відділення ДУ «Чернігівський ОЦКПХ МОЗ України», працівник якого повідомив ОСОБА_3 про виявлене захворювання та роз`яснив пацієнту про необхідність дотримання санітарно-протиепідемічних заходів щодо запобігання розповсюдженню хвороби. Відповідно до висновку комісії: діагноз «Гостра респіраторна вірусна інфекція. COVID-19, підтверджений лабораторно, легка форма» був встановлений у хворого ОСОБА_3 на підставі клінічних даних, об`єктивного обстеження, флюорографії органів грудної клітки №34122 від 26.01.2021 та результату ПЛР-тестування від 28.10.2021. Під час лікування хворий у динаміці спостерігався сімейним лікарем. Перебіг захворювання пацієнта розцінений лікарем як легкий, який не потребує призначення противірусних препаратів, гормональної терапії, кисневої підтримки та інших специфічних заходів, які призначаються пацієнтам із середнім чи важким перебігом захворювання. Пацієнти із легким перебігом не потребують реабілітації у постковідному періоді. Медична допомога хворому надавалася відповідно до його стану, клінічних ознак захворювання, результатів проведених обстежень та згідно протоколів лікування. Враховуючи відповідність лікування, що проводилося, стану хворого, результатів проведених обстежень та протоколів лікування, фактів неналежного виконання чи невиконання сімейним лікарем своїх професійних обов`язків, недбалого чи несумлінного до них ставлення, комісією не встановлено.

Згідно ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

В даному кримінальному провадженні відсутні данні, які б могли свідчити про наявність ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України, тобто ненадання без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами, надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може мати тяжкі наслідки для хворого.

Зокрема, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, дізнавач провела всі першочергові та необхідні слідчі дії, надала оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідила всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжила необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.

Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження дізнавачем вичерпано існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а відтак проведено всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова дізнавача є незаконною з підстав неповноти і необ`єктивності досудового розслідування, процесуальних порушень тощо, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.139 КК України.

Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки дізнавача і неповнота досудового розслідування не встановлена.

Отже, слідчий суддя вважає, що дізнавачем однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення - постанови від 30.12.2022 року, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки дізнавача про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.

Саме процесуальне рішення дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 303, 304, 306-307 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 30.12.2022 року про закриття кримінального провадження в порядку ст.ст.284, 303, 304 КПК України - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 07 лютого 2023 року о 09 год. 50 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя