УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0001934 від 23.09.2022,

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Як зазначено у клопотанні, на розгляді у Богунському районному суді м.Житомира перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001934 від 23.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 23.09.2022, приблизно о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , разом з раніше йому знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який переріс у штовханину та в ході якої у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, перебуваючи у коридорі квартири АДРЕСА_2 , в ході штовханини наніс руками декілька ударів в область обличчя та тулуба ОСОБА_6 та використовуючи ніж, наніс рукою, у якій утримував вказаний ніж, один удар в область грудної клітки останнього, таким чином умисно його вбив.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді:

- синця верхньої повіки правого ока, синця верхньої повіки лівого ока з переходом на лобну ділянку, на фоні якого два садна, садна лобної ділянки, носу, 2 синці тильні поверхні правої кисті, синець тулуба справа, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться;

- колото-різаної рани лівої половини грудної клітки, що має рановий канал та проникає в ліву плевральну порожнину з ушкодженням хрящової та кісткової частини другого ребра, з ушкодженням наскрізним лівої легені, з лівобічним гемотораксом (кров в лівій плевральній порожнині 2900 мл), з проникненням в заднє середостіння та ушкодженням нисхідного відділу дуги аорти з масивними крововиливами в заднє середостіння, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені та аорти, що ускладнились розвитком гострої крововтрати.

Своїми умисними діями, що виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

26.09.2022 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22.11.2022 включно, без визначення розміру застави.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 під час досудового розслідування продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 24.12.2022, без визначення розміру застави.

Прокурор вказує, що обставини, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджуються зібраними доказами у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наразі, ризики, які враховувались судом при обранні та продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились.

Метою застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених пунктів 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що санкція інкримінованого ОСОБА_4 злочину передбачає відповідальність у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, не одружений, проживає одиноко, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, за віком не є особою похилого віку та усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, з метою уникнення покарання може переховуватись від суду.

Не виключається і вплив з боку ОСОБА_4 на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_4 є особою, яка раніше неодноразово судима, відбував покарання у місцях позбавлення волі, востаннє був засуджений 07.12.2017 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнився по відбуттю покарання 28.09.2018, що свідчить про схильність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно продовжити ОСОБА_4 з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 було повідомлено про розгляд клопотання, який призначений на 23.12.2022 на 11:00 год, на що захисник повідомив, що не зможе прийняти участь у розгляді клопотання, у зв`язку з його зайнятістю у цей час у розгляді кримінальної справи, яка перебуває у провадженні Корольовського районного суду м. Житомира, та просив залучити іншого захисника для проведення окремої процесуальної дії.

Ухвалою слідчого судді від 23.12.2022 постановлено залучити захисника для здійснення захисту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за призначенням для проведення окремої невідкладної процесуальної дії у кримінальному провадженні.

23.12.2022 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області призначено адвоката ОСОБА_5 для участі у судовому засіданні з розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Обвинувачений в судовому засіданні просив відкласти розгляд клопотання, оскільки потребує захисника ОСОБА_7 , який постійно здійснював його захист. Проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні просила розгляд клопотання відкласти з метою залучення основного захисника. Вказала, що її не було завчасно належним чином повідомлено про розгляд клопотання, їй надали мало матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, без яких належний захист є неможливим. Клопотання про продовження строку запобіжного заходу подано з порушенням встановленого КПК терміну. Проти задоволення клопотання заперечувала, вказала, що ризики, на які посилається прокурор, є необґрунтованими.

Щодо клопотання обвинуваченого про участь у судовому засідання захисника ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_7 про розгляд клопотання повідомлявся належним чином та у неодноразових телефонних розмовах повідомляв про неможливість прибути у судове засідання, у зв`язку з чим слідчим суддею постановлено ухвалу про залучення захисника для здійснення захисту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за призначенням для проведення окремої невідкладної процесуальної дії у кримінальному провадженні, що відповідає положенням ст. 49, 53 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто слідчим суддею до закінчення строку дії попередньої ухвали, який закінчується 24.12.2022, який є вихідним днем, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про відкладення розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що на розгляді у Богунському районному суді м.Житомира перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001934 від 23.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 26.09.2022 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.11.2022.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.11.2022 ОСОБА_4 під час досудового розслідування продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 24.12.2022, без визначення розміру застави.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 6 статті 199 КПК України визначено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_4 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликалась прокурор, суд враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу 26.09.2022 та про продовження строку запобіжного заходу від 22.11.2022 слідчим суддею було встановлено достатньо підстав вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що заявлені ризики продовжують існувати на момент вирішення питання про продовження строку дії попереднього запобіжного заходу. Зокрема, слідчий суддя вважає, що не зменшились ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, та з огляду на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків (доказів протилежного під час розгляду клопотання не додано).

Також зважаючи на наявність неодноразових судимостей обвинуваченого та достатність підстав вважати причетним його до вчинення нового злочину, слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, оскільки обвинувачений знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні, вони є його сусідами, небезпідставним є також посилання слідчого на наявність ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків. При цьому, доводи обвинуваченого про те, що, за його переконанням, покази свідків на користь його захисту, ризику впливу на свідків не спростовують.

Таким чином, існування наразі обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на переконання слідчого судді, свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 199 КПК України, для задоволення клопотання і подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись статтями 176, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 534 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21 лютого 2023 року.

Встановити строк дії ухвали до 21 лютого 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-00 год 28 грудня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1