Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кп/490/385/2020 У Х В А Л А
21 жовтня 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6 ,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши у судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_11 про відвід прокурора ОСОБА_7 , -
В ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_11 було заявлено відвід прокурору ОСОБА_7 . Заява обґрунтована тим, що прокурором у даному кримінальному провадженні клопотання про продовження строку тримання під вартою подавались із порушенням термінів, визначених у ч. 1 ст. 199 КПК України та у абз. 10 п. 20-5 Розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України. Таким чином обвинувачений ОСОБА_11 вважав, що наведені дії прокурора є незаконними, що на його думку є підставою до відводу.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_12 підтримали заяву про відвід прокурора.
Прокурор заперечила проти задоволення заяви про відвід.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.
При вирішенні питання про відвід прокурору, суд виходить з вимог передбачених ст. 77 КПК України, якою визначено підстави до відводу прокурору.
Так, згідно положень ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Таким чином, посилання обвинуваченого ОСОБА_11 на порушення прокурором законодавства при поданні клопотання про продовження строку тримання під вартою не є самостійною підставою для відводу прокурора без прив`язки до положень ч. 1 ст. 77 КПК України.
Окрім того, положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що безпосередньо суд (головуючи суддя) ініціює вирішення питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку, незалежно від наявності клопотань сторін кримінального провадження.
Більше того, оскільки саме судом визначається дата наступного судового засідання, яка може виходити за межі строку тримання під вартою, за такого у прокурора взагалі відсутня фактична можливість подати завчасно відповідне письмове клопотання.
Таким чином в даному випадку звернення прокурора до суду із відповідним клопотанням є його правом, а не обов`язком та порушення з боку прокурора строків подання такого клопотання не свідчить про порушення законодавства та не є підставою для відводу.
Окрім того, Законом України №558-ІХ від 13.04.2020р. (далі - Закон), який набрав чинності 23.04.2020р., внесено зміни до п. 20-5 Розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України та встановлено тимчасові особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Аналізуючи норми наведеного Закону, вбачається що у зв`язку із необхідністю дотримання правил карантину, тимчасове введення згаданих особливостей здійснення кримінального провадження покликане запобіганню наступних ситуацій:
1) коли у передбачений законом строк і з дотриманням прав учасників провадження суди не зможуть належним чином та у встановлений законом строк здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях, та розгляд окремих невідкладних питань під час досудового і судового провадження (зокрема, розгляд клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів, у тому числі продовження строків тримання під вартою, про надання дозволу на проведення слідчих (розшукових) дій та ін);
2) коли органи досудового розслідування не матимуть змоги отримати дозвіл суду на проведення невідкладних слідчих (розшукових) дій, що може призвести до зупинення досудового розслідування у відповідних кримінальних провадженнях.
Таким чином наведеним Законом передбачено необхідні кримінально-процесуальні механізми вирішення вищезазначених питань слідчими суддями, судом під час дії карантинних заходів.
Так, у абз. 5 п. 20-5 Розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України зазначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Абзацом 10 п. 20-5 Розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України визначено, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Тобто у сенсі виконання завдань, задля яких були внесені зміни до п. 20-5 Розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України, вбачається, що застосування норми щодо строків подання клопотання про продовження строку тримання під вартою (згідно абз. 10 п. 20-5 Розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України) є справедливим саме для випадків неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у разі передачі такого клопотання на розгляд до іншого судді або суду - з метою належного дослідження матеріалів клопотання та вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду цим суддею/судом.
З огляду на викладене, оскільки обставини, передбачені ст. 77 КПК України, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні, судом не встановлені, у зв`язку із чим заява обвинуваченого про відвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 77, 80, 81КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_11 про відвід прокурора ОСОБА_7 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Присяжні