Справа № 344/256/23
Провадження № 1-кс/344/178/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001068 від 05 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий у кримінальному провадженні слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання щодо ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2022 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , з метою збуту наркотичних засобів, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбала 10 таблеток у чарункових упаковках із надписом «Subutex» із наркотичним засобом, обіг якого обмежено бупренорфін, які упакувала у полімерний пакет білого кольору та зберігала у невстановленому місці з метою подальшого незаконного збуту, чим грубо порушила вимоги статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

14 вересня 2022 року ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , зберігаючи при собі пакет білого кольору, в якому знаходилися 10 таблеток у чарункових упаковках із надписом «Subutex» із наркотичним засобом, обіг якого обмежено бупренорфін, прибула на автобусну зупинку, що по вул. Винниченка у м. Калуші Івано-Франківської області та через водія рейсового автобуса марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сполученням «Івано-Франківськ Калуш», який був не обізнаний в її злочинній діяльності, здійснила передачу зазначеного пакету білого кольору, в якому знаходилися 10 таблеток у чарункових упаковках із надписом «Subutex» із наркотичним засобом ОСОБА_9 у м.Івано-Франківськ.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з метою збуту психотропних речовин, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбала пакетик із речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, який зберігала за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого незаконного збуту, чим грубо порушила вимоги статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

15 листопада 2022 року працівниками поліції, відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено пакетик із речовиною білого кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, яку ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, зберігала з метою незаконного збуту.

Крім того, під час проведення зазначеного обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено електронну вагу,520 поліетиленових пакетів із застібкою на горловині, які ОСОБА_5 використовувала для зважування та фасування особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP з метою незаконного збуту.

15 листопада 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексуУкраїни та 16 листопада 2022 року їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

17 листопада 2022 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Санкт-Петербург Російської Федерації, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, згідно ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судима.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень

ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах огляду речей і документів, висновках судово-хімічних експертиз, протоколі обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

14 січня 2023 року закінчується двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, однак завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: долучити висновки призначених судово-хімічних експертиз, здійснити аналіз телефонних з`єднань, отриманих у операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар», провести аналіз отриманої у АТ КБ «ПриватБанк», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформації, провести розсекречення матеріалів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, які є доказовою базою у кримінальному провадженні, оголосити остаточну підозру та провести допит підозрюваних осіб.

Вказані процесуальні та слідчі дії необхідно провести, оскільки вони мають важливе значення для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, - це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , належать до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі максимальним строком до десяти років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, пояснив, що під час досудового розслідування отримано докази того, що підозрювана може вчинити дії, які містять ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, також додав, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 січня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001068 від 05 жовтня 2021 року до чотирьох місяців, тобто до 14 березня 2023 року, просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні підозрювана вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнала повністю, щиросердно розкаялася, заперечувала проти задоволення клопотання, просила не продовжувати строк тримання під вартою, оскільки у неї хвора мати, яка опікується її малолітнім сином.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, оскільки підозрювана має на утриманні малолітню дитину, є одинокою матір`ю, просив застосувати м`якіший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти перший та п`ятий вказаної статті.

Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини:

- пункт 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, є реальним, оскільки підозрювана ОСОБА_5 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі.

- пункт 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана не має офіційного джерела доходів, а також вже раніше вчиняла умисні тяжкі кримінальні правопорушення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для продовження застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 січня 22023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001068 від 05 жовтня 2021 року до чотирьох місяців, тобто до 14 березня 2023 року.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, належать до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до десяти років.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 13 січня 2023 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваної запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних зв`язків у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами, вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування до підозрюваної іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваної на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваної, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваної постійного місця роботи або джерел її доходів, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для неї.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрювану обов`язків, оскільки підозрювана, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на неї обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Пояснення сторони захисту про те, що мати підозрюваної, яка здійснює виховання малолітнього онука, страждає тяжкими захворюваннями, слідчий суддя оцінює критично, оскільки жодних доказів про це слідчому судді не надано.

Наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд враховує при розгляді даного клопотання, проте це не є беззаперечною підставою для відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки дана обставина є такою, яка характеризує підозрювану, і не виключає наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та сама по собі є недостатньою для гарантування належної поведінки підозрюваної з огляду на конкретні обставини справи.

Також слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились та/або наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу.

Отож доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваній та позбавляє підозрювану можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали підозрюваній знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, а відтак слідчий суддя на даному етапі під час розгляду клопотання слідчого оцінює тільки ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які продовжують існувати та не змінилися, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У той же час згідно до вимог частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до частини четвертої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя погоджується, що з урахуванням обставин інкримінованого злочину, необхідно залишити раніше визначений розмір застави у сумі 198 480,00 грн.

На переконання слідчого судді, застава в такому розмірі повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, підстави для зменшення розміру застави суд не вбачає, тому такий розмір застави буде співмірним та доцільним у випадку її внесення для гарантування дієвості даного провадження та запобігання згаданим ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити іпродовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 березня 2023 року включно, із раніше визначеним розміром застави, але виключно в межах строку досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 11 березня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Залишити раніше визначений розмір застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 198 480,00 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень нуль копійок.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 11 березня 2023 року включно наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали до 11 березня 2023 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складений та підписаний 13 січня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1