Справа № 457/905/22
провадження №1-кп/457/22/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області у складі:

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000147 від 20.10.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд -

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 19 жовтня 2022 року о 19 год 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території залізничного вокзалу міста Трускавець, що розташований на вул. Соломії Крушельницької, 59 у м. Трускавець Львівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку з ОСОБА_5 , під час якої вирішив умисно заподіяти їй тілесні ушкодження. Сидячи на лавці, розкладним ножем умисно наніс ОСОБА_5 один удар у ділянку правового стегна, чим заподіяв їй тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани на задній поверхні нижньої третини правового стегна, яке кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений визнав себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні, а по суті пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що 19 жовтня 2022 року о 19 год. 00 хв. він перебував на території залізничного вокзалу. На ґрунті неприязних відносин у них з потерпілою виникла суперечка в ході якої він керуючись емоціями наніс потерпілій удар. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву в якій посила проводити розгляд справи у її відсутності. З приводу міри покарання для обвинуваченого поклалась на думку суду, просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, а саме те, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його матеріальне та сімейне становище, стан його здоров`я.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Суд враховує також думку потерпілої, яка у своїй заяві з приводу міри покарання обвинуваченому покладалась на думку суду, проте просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання.

З врахуванням наведеного, беручи до уваги те, що обвинувачений не працює, суд приходить до висновку, що йому слід обрати покарання у виді громадських робіт в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 174, 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 31 жовтня 2022 року на розкладний ніж- скасувати.

Речові докази: розкладний ніж, який був переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1