ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2829/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 12 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001613, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частинами першою, другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною четвертою статті 190 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазарівці Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, працюючого: ТОВ «ВВС Айрон Груп» на посаді менеджера проєктів, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28 частиною четвертою статті 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 12 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001613, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частинами першою, другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною четвертою статті 190 КК України про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 23 грудня 2022 року, який був здійснений о 14:33 год (п`ятниця) матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Судове засідання з розгляду клопотання було призначено на 26 грудня 2022 року (понеділок).

У судове засідання 26 грудня 2022 року з`явився прокурор, адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , доставлений підозрюваний ОСОБА_6 .

Звертаючись із клопотанням про продовження строку тримання під вартою слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001613, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частинами першою, другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною четвертою статті 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно в квітні місяці 2022, більш точний час встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, направлений на створення злочинної організації, керівництво такою організацією та її структурними частинами, участь у злочинній організації, а також в організації заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, вчиненого організованою групою злочинною організацією, вчиненим повторно, у складі злочинної організації.

Усвідомлюючи, що досягти мети незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних дій він самостійно не зможе, ОСОБА_10 розробив план злочинної діяльності, який у встановленому на це час обсязі передбачав:

1) створення за допомогою засобів електронних комунікацій сайту https://unionwork.com.ua/, де розміщено оголошення про працевлаштування за кордоном, та розміщення оголошень з працевлаштування на інших сайтах з пошуку роботи;

2) пошук та оренда приміщень, так званих «офісів», які обладнанні всім необхідним для вчинення кримінальних правопорушень;

3) пошук осіб, учасників злочинної організації;

4) пошук осіб, учасників злочинної організації, які б сприяли вчиненню кримінальних правопорушень іншими учасниками злочинної організації;

5) доведення до вказаних осіб плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у її реалізації у якості виконавців злочинів;

5) організацію управління та фінансування злочинної організації та розподілу коштів від злочинної діяльності між її учасниками.

Діючи на виконання розробленого злочинного плану, в невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно в квітні 2022, більш точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_10 , перебуваючи в невстановленому місці, залучив до складу злочинної організації наступних осіб: ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , та інших невстановлених досудового розслідування осіб, які мали виконувати конкретні ролі, спрямовані в цілому на реалізацію вказаного плану, відомого усім учасникам та розподілив ролі між ними.

З метою забезпечення стабільного функціонування злочинної діяльності злочинної організації, між всіма її учасниками були визначені конкретні функції, зокрема ОСОБА_10 , як організатор злочинної організації, виконував наступні функції:

- виступав організатором злочинної організації та здійснював загальне керівництво даною організацією;

- підшукав та залучив до складу злочинної організації учасників, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та інших невстановлених досудовим розслідування осіб;

- розробив план вчинених злочинів та план дій кожного із її членів під час їх підготовки та вчинення;

- встановлював загальновизнані правила поведінки в злочинній організації та забезпечував дотримання їх учасниками злочинної організації;

- приймав активну участь на всіх стадіях вчинюваних злочинною організацією злочинів, безпосередньо керував діями членів створеної ним злочинної організації;

- розподіляв отримані кошти між членами злочинної організації.

Кожна особа, яка входили до складу злочинної організації, виконувала відповідні функції, розподілені між учасниками та покладені ОСОБА_10 , зокрема, функції підшукання та залучення до складу злочинної організації учасників, розподіл отриманих коштів між членами злочинної організації, адміністрування офісів, безпосереднє вчинення злочину та відкриття банківського рахунку, на який потерпілі перераховували грошові кошти.

До складу злочинної організації входили особи, які були попередньо обізнані із загальновідомим планом, розробленим ОСОБА_10 , механізмом і схемою вчинення особливо тяжких злочинів, згодні з ними і відповідно до яких вчиняли злочини.

Злочинна організація була стійким, попередньо зорганізованим об`єднанням, створена з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, яка стабільно діяла протягом тривалого часу з початку квітня місяця 2022 року по вересень 2022 року, тобто до припинення її діяльності після затримання її учасників працівниками Національної поліції України.

Кожний учасник злочинної організації знав свою роль у особливо тяжких злочинів, був обізнаний з ролями інших її членів, діяв згідно з попередньо розробленим загально відомим усім планом, усвідомлював протиправність своїх та інших учасників злочинної організації дій, знав про настання тяжких наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків, бажав настання таких наслідків і своїми злочинними діями сприяв їх настанню, тобто діяв з прямим умислом.

Вибудована ОСОБА_10 ієрархічна структура злочинної організації, розподіл повноважень та централізована підпорядкованість членів злочинної організації забезпечувала чітке керівництво, координацію і контроль за злочинною діяльністю та розподілом коштів, здобутих злочинним шляхом.

Утворивши злочинну організацію, її учасники приступили до безпосередньої реалізації злочинного плану, спрямованого на шахрайське заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, організатор злочинної організації ОСОБА_10 у період часу з квітня по 30.09.2022, перебуваючи в невстановленому місці, спільно з учасниками створеної ним злочинної організації: ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами шахрайським шляхом заволодів чужим майном, а саме: коштами громадян України - ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , спричинивши матеріальний збиток останнім.

Отриманими від злочинної діяльності коштами, організатор злочинної організації ОСОБА_10 спільно з учасниками створеної ним злочинної організації: ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами розпорядився на власний розсуд, попередньо розподіливши отримані кошти між членами злочинної організації шляхом передачі цих коштів, у тому числі, здійснивши безготівкові транзакції на рахунки, належні учасникам злочинної організації.

ОСОБА_6 , добровільно вступивши до складу злочинної організації, створеної ОСОБА_10 , як її учасник виконував наступні функції:

- дотримувався загальновизнаних організатором злочинної організації ОСОБА_10 правил поведінки;

- приймав активну участь у вчинюваних злочинною організацією злочинів;

- підшукав та залучив до складу злочинної організації учасників;

- розподіляв отримані кошти між членами злочинної організації.

- здійснював адміністрування офісу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

Крім того, 18.05.2022 потерпіла ОСОБА_22 , в мережі інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 знайшла оголошення щодо працевлаштування за кордоном, і зателефонувала за номером НОМЕР_1 який був вказаний у оголошенні.

Цього ж дня у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_22 , зателефонувала за номером НОМЕР_1 , який був вказаний у оголошені, де їй відповіла невстановлена досудовим розслідуванням особа, діюча у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 . Далі невстановлена досудовим розслідуванням особа, реалізуючи спільний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_22 , шляхом шахрайства, згідно з планом вчинення злочинів та розподілом ролей, почала пропонувати послуги працевлаштування за кордоном, які зацікавили останню.

В подальшому 31.05.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці невстановлена досудовим розслідуванням особа, діюча у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 через додаток «VIBER», зв`язалась з потерпілою ОСОБА_32 , і повідомила що кандидатуру останньої погоджено.

01.06.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці невстановлена досудовим розслідуванням особа, діюча у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний план, зателефонувала до потерпілої ОСОБА_32 , і повідомила, що за послуги необхідно сплатити грошові кошти у сумі 250 ЄВРО, або 9500 гривень на рахунок № НОМЕР_2 , який належить ФОП « ОСОБА_20 », на що остання погодилась.

Далі невстановлена досудовим розслідуванням особа діючи у складі злочинної організації, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_32 , через додаток «VIBER» для останньої скинула скановану копію проекту договору №6415 про надання послуг та сприяння у працевлаштуванні за кордоном від 31.05.2022.

Після чого ОСОБА_32 , будучи введеною в оману, вважаючи, що їй дійсно будуть надані послуги з працевлаштування за кордоном, через банкомат на рахунок № НОМЕР_2 , що ФОП « ОСОБА_20 » перерахувала грошові кошти у сумі 19000 гривень, за працевлаштування себе, та своєї подруги.

Отримавши від злочинної діяльності кошти, організатор злочинної організації ОСОБА_10 спільно з учасниками створеної ним злочинної організації: ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_33 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, організованою групою у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_33 підозрюється у вчиненні аналогічних злочинів щодо потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 та ОСОБА_30 у період з серпня 2022 року по 30.09.2022 року.

Крім того, у ході контрольованої закупки, санкціонованої прокурором 28.09.2022 року ОСОБА_34 отримав від оперативних працівників УПК у м. Києві ДКП НП України, грошові кошти в сумі 10250 гривень.

Зазначені грошові кошти, ОСОБА_19 , вимагав сплатити нібито за надання послуг з працевлаштування за кордоном, та останній брав на себе зобов`язання надати потерпілому оплачувану роботу за межами України.

ОСОБА_34 о 17:46 год., 29.09.2022 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 33, за допомогою платіжного терміналу «Добра Каса», та «City24», здійснив двома транзакціями перерахування коштів, на банківську картку, яку вказав у повідомленні ОСОБА_19 , а саме № НОМЕР_3 , на загальну суму 10250 грн.

30.09.2022 о 07:30 год., ОСОБА_34 , згідно з домовленістю, з ОСОБА_19 , прибув на Центральний залізничний вокзал м. Києва, де йому повинні були передати оригінал договору, та посадити до автобусу, щоб їхати за кордон, однак зателефонувавши чотири рази ОСОБА_19 на номер телефону НОМЕР_4 , на зазначені телефонні дзвінки не відповідав.

Отримавши від злочинної діяльності кошти, організатор злочинної організації ОСОБА_10 спільно з учасниками створеної ним злочинної організації: ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, вчиненого організованою групою злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Зазначено, що заявлені ризики не зменшились, є триваючими, а зважаючи на те, що збір доказів у кримінальному провадженні триває та на теперішній час в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру 13 учасникам злочинної організації, ризики невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків безсумнівно продовжують існувати. Крім того, немаловажним є той факт, що перебуваючи в умовах, не пов`язаних з триманням під вартою, підозрювані матимуть вільну змогу спілкування між собою, що зумовить існування такого ризику як перешкоджання досудовому розслідуванню шляхом придумування спільних версій, спрямованих на заплутування органу досудового розслідування у проведенні об`єктивного досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, продовжити підозрюваному строк тримання під вартою в межах продовжено строку досудового розслідування, посилаючись на вагомість доказів на підтвердження існування підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, що на його думку свідчить про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу. Заперечував проти альтернативного запобіжного заходу, який може бути застосований до підозрюваного - застава, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 255 КК України. Просив суд врахувати, що ОСОБА_6 був адміністратором офісу, який знаходиться на масиві «Троєщина», що підтверджується матеріали кримінального провадження, протоколами допитів свідків. Просив суд врахувати, що підозрюваний відмовився при першому допиті давати свідчення, та відмовився від отримання цього клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказали, що ризики прокурором не обґрунтовані, підозрюваний має постійне місце роботи в ТОВ «ВВС Айрон Груп», про що надали довідку, проте вказали, що прокурор навмисно приховує цю інформацію від суду. Просили суд врахувати долучений договір оренди будинку від 10 серпня 2022 року, що підтверджує наявність постійного місця проживання підозрюваного, а також врахувати довідки про доходи батьків підозрюваного. Крім того, захист просив суд зважити на докази, які були предметом розгляду іншим слідчим суддею та зазначені в ухвалі суду від 23 листопада 2022 року, оскільки вони не встигли зробити копії та надати ці документи у це судове засідання, а саме: характеристику підозрюваного, характеристики з місця роботи батьків, довідку з КНП «Обласний медичний консультативно-діагностичний центр» Житомирської обласної ради від 31 жовтня 2019 року. Захисники також зазначили, що ризик впливу на інших підозрюваних є необґрунтованим, з огляду на те, що більшість з них вже не перебувають під вартою, а їм обрані інші більш м`які запобіжні заходи. Зауважили, що до підозрюваного можливе застосування застави, оскільки його батьки працюють, мають дохід, позитивні характеристики та можуть внести за нього заставу. Також вказали, що можливе й застосування такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю. Захисник ОСОБА_5 просив врахувати протоколи щодо результатів проведеної негласної слідчої (розшукової) дії від 21 вересня та 11 листопада 2022 року, відповідно до яких можна встановити, що ОСОБА_6 безпосередньо не вчиняв інкримінованих йому злочинів, він купляв комп`ютерну техніку, телефони тощо. Зазначив, що ОСОБА_6 є кумом ОСОБА_10 , який є організатором, і їх підзахисний не міг не допомогти куму, коли той просив. Просили врахувати, що крім допиту підозрюваного, з ним не проводились жодні слідчі дії. Захисники також зазначили, що жоден потерпілий не вказував на їх підзахисного як на особу, яка вчинила проти них протиправні дії. Ризик впливу на потерпілих необґрунтований, оскільки ОСОБА_6 не спілкувався ні з одним потерпілим, не знає їх в обличчя, та відсутні підстави вважати, що він буде здійснювати на них вплив. Захисники зазначили, що ОСОБА_6 буде прислухатись до думки своїх батьків, вони будуть для нього стримуючим фактором. Враховуючи посаду, на якій до затримання працював ОСОБА_6 , він може свої функціональні обов`язки виконувати з місця свого проживання. Крім того, захисники просили суд врахувати, що їх підзахисний відмовився давати покази при першому допиті, бо він не розумів у чому його звинувачують та що відбувається, а відмовився отримувати клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу за рекомендацією захисників, бо це була обрана ними лінія захисту.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав доводи своїх захисників, просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Вислухавши прокурора, захист, підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

30 вересня 2022 року ОСОБА_6 було затримано на підставі пункту 4 частини першої статті 208 КПК України та 1 жовтня 2022 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 23 листопада 2022 року, під час розгляду клопотання було встановлено, що згідно рапорту старшого інспектора УПК в м. Києві ДКП НП України ОСОБА_35 о 14 год вийшов із приміщення суду та намагався уникнути судового засідання щодо обрання йому міри запобіжного заходу, у зв`язку з чим 3 жовтня 2022 року ОСОБА_6 був затриманий на підставі п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України і 4 жовтня 2022 року йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Ухвалою слідчого судді від 4 жовтня 2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 листопада 2022 року включно.

Постановою керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва від 22 листопада 2022 року ОСОБА_36 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001613 від 12 червня 2022 року продовжено до трьох місяців, тобто до 1 січня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді від 23 листопада 2022 року продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 1 січня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 21 грудня 2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001613 від 12 червня 2022 року до п`яти місяців, тобто до 1 березня 2023 року включно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_34 , які пояснюють те, що через інтернет сайт Layboard.com вони знаходили оголошення з працевлаштування за кордоном, після чого телефонували за номером телефону, вказаному на сайті. В телефонному режимі потерпілим повідомляли про умови працевлаштування, після чого просили перевести кошти на банківську картку за надані послуги. Проте, послуги, за які було переведено кошти, надані не були, а всі прохання повернути сплачені грошові кошти - проігноровані; протоколами допитів свідків ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , які працювали у даній організації та підтвердили факт того, що громадяни не отримували послуги з працевлаштування, після проведення оплати; протоколами проведення НСРД; протоколом допиту свідка ОСОБА_30 , яка була залучена до конфіденційного співробітництва при проведенні НСРД, а саме контролю над вчиненням злочину у формі контрольованої закупки; протоколами огляду; іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності. .

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частинами першою, другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною четвертою статті 190 КК України.

Підозра ОСОБА_6 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальними правопорушеннями, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

У разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, він може бути засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

У разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного із позбавленням волі може привести до того, що перебування на волі підозрюваного, який, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинені злочини, надасть можливість йому уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду та використати ситуацію, яка склалась у країні, на власну користь, а саме те, що на даний час військова агресія Російської Федерації проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Крім цього, слід врахувати таку обставину як можливість вільного перетину меж міста Києва, зміни зовнішності, з метою переховування та подальшого переїзду на територію, яка тимчасово непідконтрольна Україні.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, на думку слідчого судді ризик можливого переховування є достатньо обґрунтованим.

Суд прийняв до уваги надані захисниками довідки з місця роботи підозрюваного та його батьків, проте зазначає, що вказане не може свідчити про те, що вони зменшують ризик переховування від органів досудового розслідування свідчать про його відсутність взагалі, оскільки у довідці, виданої ТОВ «ВВС Айрон груп» зазначено, що ОСОБА_43 працює у товаристві з 1 лютого по 7 жовтня 2022 року, що не доводить факту можливості подальшої роботи підозрюваного у вказаному товаристві, а також те, що наразі він не звільнений, зокрема у зв`язку із тим, що є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні. Стосовно батьків підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що вони проживають та працюють у Житомирській області та, відповідно не зможуть здійснювати належного контролю за поведінкою сина, який мешкає у Київській області (відповідно до договору оренди від 10 серпня 2022 року). Крім того, слідчий суддя не вважає, що авторитет батьків буде стримуючим фактором для підозрюваного, оскільки він не був для підозрюваного таким на час тих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 .

Слідчим суддею враховані документи, що надавались захистом під час розгляду попереднього клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , та про які зазначено в ухвалі слідчого судді від 23 листопада 2022 року, в той же час слідчий суддя погоджується з висновками, зазначеними в тій ухвалі, що довідка про стан здоров`я ОСОБА_6 , в якій вказано про наявність у ОСОБА_6 ознак дизкинезій жовчевого міхура, нефроптозу з обох сторін, є неналежним доказом, оскільки вона датована 3 жовтня 2019 року - з моменту її видачі пройшло більше трьох років, а стосовно позитивної характеристика підозрюваного, зазначає, що вона не може свідчити про відсутність у підозрюваного наміру ухилятись від явки до органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя зазначає, що діючий на території України режим обмеження права військовозобов`язаних чоловіків у виїзді за кордон жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином доведено, оскільки не всіх потерпілих у даному кримінальному провадженні встановлено та допитано, перебуваючи на волі ОСОБА_6 може впливати на їх покази.

Ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи продовження вказаного кримінального правопорушення існує, оскільки, хоч стороною захисту і надано суду довідку від 7 жовтня 2022 року про те, що ОСОБА_6 працює на посаді менеджера ТОВ «ВВС Айрон Груп», проте така довідка, як зазначалась, датована 7 жовтня 2022 року, в той час як у грудні такі довідки директором товариства захисту не надавались, а отже вказана довідка не може підтвердити факт, що на цей час ОСОБА_6 не звільнений з товариства та/чи буде прийнятий на роботу знову, у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов"язаного з триманням під вартою.

Зважаючи на конкретні обставини кримінального провадження, значний обсяг матеріалів досудового розслідування та велику кількість підозрюваних і потерпілих, суд визнає обґрунтованими доводи клопотання слідчого про те, що закінчити досудове розслідування у вказаний строк неможливо з об`єктивних причин, а наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).

Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання чи продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у частині другій статті 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування обставин, які свідчать про те, що заявлені в клопотанні про продовження дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою ризики не зменшилися.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, зважаючи на його особу, а також з огляду на інкриміновані йому правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, спосіб їх вчинення та його роль у їх вчиненні.

Слідчий суддя приймає до уваги надані захисником у судовому засіданні та зазначені вище дані про особу підозрюваного, але зваживши на усі обставини справи, вважає на цьому етапі досудового розслідування ці дані є такими, що не переважують встановлені у судовому засіданні ризики того, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_6 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною четвертою статті 190 КК України, з урахуванням кількості потерпілих, виявлених договорів про надання послуг та вартості послуг за такими договорами, враховуючи особистість підозрюваного, введений в Україні воєнний стан, роль підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, слідчим суддею також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_6 було відповідно до вимог статей 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною четвертою статті 190 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного. Судом також перевірено, що підозрюваного затримали в порядку статей 206-209 КПК України, а під час розгляду клопотання не було встановлено можливих застосувань незаконних засобів чи впливу при затриманні, або в процесі доставки до слідчого судді.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 23 лютого 2023 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави підозрюваному не визначати.

Строк дії ухвали - до 13 год. 40 хв. 23 лютого 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 30 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1