Справа № 361/5272/22
Провадження № 1-кс/361/1239/22
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала
17 листопада 2022 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення директора ТОВ «ГК «СПАРТАК» ОСОБА_4 від 19.01.2022, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , можливо, вчинили шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах із метою заволодіння правами на майновий комплекс «СПАРТАК» за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого відповідно до рішення Донецького апеляційного суду від 09.12.2021 (справа N° 263/7339/16-ц) є товариство з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Спартак», шляхом створення, можливого, уявного правочину заборгованості один перед одним та поданням позовної заяви до Броварського міськрайонного суду Київської області про стягнення заборгованості за договорами позики та поруки, у тому числі щодо майнового комплексу «СПАРТАК» за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Харлампіївська, 13.
Відповідно до допиту свідка ОСОБА_4 вбачається, що 15.06.2013 було захоплено приміщення готельного комплексу «СПАРТАК» за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Харлампіївська, 13, загальною площею 5 196, 4 кв. м. і балансовою вартістю 6 494 000, 00 гривень. За вказаними фактами зареєстровано низку кримінальних проваджень, які наразі перебувають на стадії досудового та судового розглядів. Крім того, за вказаним фактом відбувався судовий розгляд судової справи (єдиний унікальний номер № 263/7339-16-4, провадження № 22-1/804/2397/21) щодо визнання права власності приміщення готельного комплексу «СПАРТАК» за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Харлампіївська, 13, за товариством з обмеженою відповідальність «Готельний Комплекс «Спартак» та вчинення реєстраційних дій.
09.12.2021 постановою Донецького апеляційного суду позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Спартак» задоволено. Постанова набрала законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку. Відповідачем у даній справі серед інших був ОСОБА_6 . Тобто, з 09.12.2021 єдиним та законним власником готельного комплексу «СПАРТАК» за адресою: вул. Харлампіївська, 13, м. Маріуполь, Донецької області, є товариство з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Спартак» (ЕДРПОУ 03342921, м. Київ, вул. Воздвиженська, 10Б).
Враховуючи викладене, отримавши повний текст вказаної постанови, законний представник товариства з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Спартак» звернувся до Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради із документами та відповідною заявою про державну реєстрацію права власності.
Так, вищезазначені особи з метою введення в оману суд, можливо, підробили договори позики та поруки, створивши уявний правочин заборгованості один перед одним та подали позовну заяву до Броварського міськрайонного суду Київської області за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договорами позики та поруки.
Встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , який за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволоділи правами на готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », після цього створивши уявну заборгованість один перед одним, відповідно до чого суддею Броварського міськрайонного суду Київської області винесено ухвалу про заборону будь-яких реєстраційних дій з вище вказаним приміщенням готельного комплексу «СПАРТАК».
Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з іншими особами, маючи на меті незаконне збагачення за допомогою шахрайських дій, вчинених в особливо великих розмірах, заволоділи правами на готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Однак, на даний час сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів не є достатньою для пред`явлення особам обґрунтованих підозр у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
12.11.2022 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 згідно ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2022 під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone 8+» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, проте подав через канцелярію суду заяву, у якій просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт до суду не з`явилася, про судове засідання повідомлявся належним чином.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.
Із протоколу обшуку від 12.11.2022 року встановлено, що під час обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone 8+» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
12.11.2022 року постановою слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_11 , вказані вище речі визнано речовими доказами.
Слідчим суддею встановлено, що з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно прокурор звернувся до слідчого судді 15 листопада 2022 року, направивши його засобами поштового зв`язку з відділення пошти 14.11.2022 року, тобто у межах строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то ініціатор клопотання повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Так, згідно зі ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме є доказом кримінального правопорушення і відноситься до категорії речових доказів.
Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; ту обставину, що вилучене майно згідно протоколу обшуку від 12.11.2022 року було визнано речовими доказами; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на мобільний телефон марки «IPhone 8+» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На даний час, будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на телефон марки «IPhone 8+» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучені під час обшуку 12.11.2022 за адресою: АДРЕСА_2 із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.
Роз`яснити, що на підставі частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1