УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005068 від 30.04.2017 стосовно

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганська, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю:

секретарів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

потерпілого - ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

12 лютого 2021 року матеріали судового провадження були передані судді Шевченківського районного суду міста Києва з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних проваджень Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 КК України за наступних обставин.

30 квітня 2017 року, приблизно о 01 годині 25 хвилин, інспектор Управління патрульної поліції у місті Києва ОСОБА_11 під час патрулювання по охороні громадського порядку мікрорайону «Нивки», розташованого на території Шевченківського району м. Києва, перебуваючи в складі екіпажу «Форт -1014», отримав повідомлення від суміжного екіпажу «Форт -1004» про необхідність надання останнім допомоги в обслуговуванні виклику, який вони відпрацьовували за адресою: АДРЕСА_1 наступного змісту «знайомий заявниці погрожує фізичною розправою та зачинився в приміщенні кухонної кімнати».

Прибувши, 30.04.2017 приблизно о 01 годині 30 хвилин, до місця виклику, а саме до приміщення квартири АДРЕСА_2 інспектор Управління патрульної поліції у місті Києва ОСОБА_11 з іншими співробітниками почав виконувати свої службові обов`язки, а саме приймав пояснення у заявниці ОСОБА_12 . В цей час до приміщення даної квартири прийшов громадянин ОСОБА_2 (у відношенні якого заявниця викликала працівників поліції) та почав висловлювати своє невдоволення присутністю працівників патрульної поліції, на що отримав законну вимогу від інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві ОСОБА_11 на припинення протиправних дій відносно інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві ОСОБА_13 .

Саме в цей час, у ОСОБА_2 виник злочинний умисел направлений на здійснення опору працівнику правоохоронного органу, а саме активної фізичної протидії.

В подальшому, ОСОБА_2 , 30 квітня 2017 року, о 01 годині 40 хвилин, перебуваючи на спільному коридорі будинку поряд з вхідними дверима квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи, що протидіє саме працівнику правоохоронного органу, який виконує свій службовий обов`язок, застосував щодо інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві ОСОБА_11 фізичну силу, а саме схопивши його за форменний одяг, потягнув до східців під`їзду. Надалі інспектор Управління патрульної поліції у місті Києві ОСОБА_13 висловив законну вимогу ОСОБА_2 на припинення своєї активної фізичної протидії працівнику поліції під час виконання ним своїх службових обов`язків. Однак, ОСОБА_2 , не реагуючи на законну вимогу працівника правоохоронного органу, повалив на підлогу інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві ОСОБА_11 та спричинив останньому тілесні ушкодження, чим вчинив опір працівнику патрульної поліції під час виконання ним службових обов`язків.

Крім цього, 30 квітня 2017 року, приблизно о 01 годині 50 хвилин, перебуваючи поблизу приміщення квартири АДРЕСА_2 на спільному коридорі будинку у ОСОБА_2 виник злочинний умисел направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, а саме інспектору Управління патрульної поліції у місті Києва ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 , 30 квітня 2017 року, о 01 годині 40 хвилин, перебуваючи поряд з вхідними дверима квартири АДРЕСА_2 наблизився до працівника правоохоронного органу ОСОБА_11 та схопивши за форменний одяг потягнув до східців під`їзду та в результаті чого повалив останнього на підлогу, після чого схопивши обома руками за шию почав душити ОСОБА_11 і в подальшому перебуваючи в горизонтальному положенні пальцями свої рук почав надавлювати працівнику правоохоронного органу в область очей.

Вказаними діями ОСОБА_2 заподіяв працівнику правоохоронного органу, а саме інспектору Управління патрульної поліції у місті Києві ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: 1) синців - на боковій поверхні шиї зліва у середній третині, в проекції 6-го ребра по переднє-паховій ліній зліва, на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині; 2) садна на фоні синця - на задній поверхні правого ліктьового суглобу з переходом у верхню третину передпліччя; 3) садна - на передніх поверхнях правої та лівої гомілок у нижніх третинах, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я), однак в подальшому неправомірні дії ОСОБА_2 були припинені іншими працівниками правоохоронних органів та останній був затриманий на місці вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_2 обвинувачується у:

-умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкодженнь, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України;

-вчиненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 342 КК України;

Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_2 суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор ОСОБА_7 не заперечував щодо звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Підтвердив доводи захисника про те, що обвинувачений більше не притягався до кримінальної відповідальності.

В судове засідання на неодноразові виклики не прибув потерпілий ОСОБА_11 , разом з тим, до початку судового засідання в телефонному режимі останній повідомив суду, що просить провести судове засідання у цій справі без його участі, та зазначив, що йому роз`яснено його права, пов`язані із розглядом питання про закриття кримінального провадження, наслідки що настають у разі прийняття судом відповідного рішення, водночас проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності він не заперечує.

З врахуванням того, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 розглядається судом з липня 2017 року, стороною захисту заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, і на розгляд цього клопотання потерпілий, будучи повідомленим про час та дату розгляду справи, не з`являється, судом направлявся відповідний лист потерпілому, в якому останньому було роз`яснено його права, пов`язані із розглядом питання про закриття кримінального провадження, наслідки, що настають у разі прийняття судом відповідного рішення, разом з тим, потерпілий до початку судового засідання просив розглядати таке клопотання без його участі, та зазначив, що проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує, таким чином висловив свою позицію по суті клопотання, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за доцільне розглянути клопотання адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні суду, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачується у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

При цьому суд, звертаючи увагу на те, що ні в письмовому клопотанні захисника обвинуваченого, ні в поясненнях наданих суду самим обвинуваченим жодних відомостей, які б свідчили про визнання останнім своєї вини у інкримінованих йому правопорушень не надано, при цьому раніше, в ході судового провадження свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_2 заперечував, вважає за необхідне роз`яснити учасникам кримінального провадження наступне.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду №552/5595/18 від 29 липня 2021 року невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Зі змісту пред?явленого ОСОБА_2 обвинувачення випливає, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, у вчиненні яких обвинувачується останній, відносяться до нетяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Також суд бере до уваги, що вищевказані кримінальні правопорушення, що інкримінуються ОСОБА_2 , вчинені 30 квітня 2017 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжких злочинів.

Жодних відомостей про те, що протягом здійснення кримінального провадження обвинувачений вчиняв дії, направленні на ухилення від суду чи органу досудового розслідування, суду не надані. Відповідно до відомостей, наданих в ході судового розгляду прокурором, інших кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_2 станом на день розгляду клопотання про звільнення від відповідальності - немає.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_2 , а саме - з 30.04.2017 року - минуло понад п`ять років, в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання сторони захисту з приводу звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_2 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005068 від 30.04.2017, - закрити.

Речові докази: CD-R диск (серійний номер DR5FA1-00905) з відеозаписами, а саме: «», «», «», - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1