Справа № 642/4640/20
Провадження № 1-в/642/60/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова подання начальника Новобаварського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

13.03.2023 з Новобаварського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області до суду надійшло подання, у порядку виконання вироку суду, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , якого вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 11.09.2020 засуджено за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, так як на теперішній час закінчились передбачені приписами ст. 80 КК України строки давності виконання вироку суду.

При таких обставинах, в поданні Новобаварського районного відділу філії ДУ « Центр пробації » в Харківської області, на підставіст.80 ч. 1 п.1 ККУкраїни, ст.152 КВК України ставиться питання, щодо звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Представник Новобаварського районного відділу філії ДУ « Центр пробації » в Харківської області у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд проводити без її участі, подання підтримує.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд проводити без його участі та подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив з клопотанням про відкладення розгляду клопотання до суду не звертався, тому на підставі ч. 4 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності, за наявними матеріалами.

Суд дослідивши відповідні матеріали особової справи ОСОБА_4 , вважає зазначене подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

При дослідженні матеріалів особової справи, встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 11.09.2020 засуджено за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Зазначений вирок суду набрав законної сили 13.10.2020.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженою штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду міста Харкова від 11.09.2020, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання начальника начальника Новобаварського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Новобаварського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 11.09.2020 засуджено за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Особову справу № 24/2020 у відношенні засудженого ОСОБА_4 повернути за належністю до Новобаварського районного відділу філії ДУ « Центр пробації » в Харківської області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1