УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2,

заявника - адвоката ОСОБА_3,

прокурора ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_5, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість класа люкс" про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.2020, у кримінальному провадженні № 0003924, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2020,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість класа люкс" про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.2020, у кримінальному провадженні № 0003924, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2020.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначив, що на час його розгляду відсутні підстави для арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.2020, у кримінальному провадженні № 0003924, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "Нерухомість класа люкс" є добросовісним набувачем зазначеного майна, будь-кому з посадових осіб зазначеного товариства не повідомлялось про підозру. Крім того зазначено, що 12.05.2021 матеріали досудового розслідуванняу кримінальному провадженні №0003924 об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000662, відомості в якому були внесені саме за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість класа люкс".

У судовому засіданні захисник підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала з приводу зняття арешту у вказаному кримінальному провадженні. Зазначила, що у результаті проведення слідчих дій в кримінальному провадженні №000662 від 20 січня 2017 року, інформація про причетність посадових осіб ТОВ "Нерухомість класа люкс" до вчинення кримінальних правопорушень, не підтвердилась.

Дослідивши матеріали клопотання, матеріали справи №761/13757/20, заслухавши позиції учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання та досліджених слідчим суддею матеріалів справи № 761/13757/20, Шевченківською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №000662, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2017, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст.190 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.2020 клопотання прокурора про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000662 від 20.01.2017, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 800,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) та земельні ділянки загальною площею 0,1194 га, кадастровий номер :91:165:0032, із забороною відчуження та розпорядження.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, підставою для задоволення клопотання та накладення арешту на нерухоме майно, послугував той факт, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі "Броньовський (Broniowski) проти Польші" від 22.06.2004).

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

При цьому слідчим суддею встановлено, що право власності у ТОВ "Нерухомість Класа Люкс" на зазначене майно виникло на підставі додаткового рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська у справі №202/231/2017 від 17.01.2017 та відповідно внесено до статуного капіталу ТОВ "Нерухомість Класа Люкс".

Крім того, право власності ТОВ "Нерухомість класа Люкс" на вказане нерухоме майно та земельну ділянку підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Слідчим суддею також встановлено, що хоча досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000662 від 20 січня 2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України ще триває, проте у кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії, та на думку сторони обвинувачення, потреба в подальшому арешті земельної ділянки та нерухомого майна відпала.

Частина 1 ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже, на даний час відпали підстави, які існували для накладення арешту, на час розгляду клопотання відсутні будь - які підстави вважати, що стосовно майна вчиняються кримінально-протиправні дії, тому раніше встановлені ризики відпали і подальше збереження арешту майна буде порушувати право власників на мирне володіння майном.

Слідчий суддя враховує, що протягом тривалого часу після накладення арешту , який необхідний був на певній стадії досудового розслідування, щоб виправдати подальше розслідування із встановленням обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, нових вагомих даних, які підтверджують причетність власників та володільців майна до вказаних кримінальних правопорушень, доказового значення майна відповідно до ст. 98 КПК України не здобуто.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання, доведеності, що в подальшому відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_5, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість класа люкс" про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.2020, у кримінальному провадженні № 0003924, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2020, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/13757/20 від 15.05.2020, а саме: будинку АДРЕСА_1, загальною площею 800,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) та земельної ділянки загальною площею 0,1194 га, кадастровий номер :91:165:0032, із забороною відчуження та розпорядження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1