703/2416/22
1-кп/703/276/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження від 03.06.2022 під №0000317 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, без освіти, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, інваліда 2 групи з дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, громадянина України, без освіти, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, інваліда 2 групи з дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 , 01 червня 2022 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи по вул. Ротондівська, на території центрального пляжу в місті Сміла Черкаської області, умисно, таємно, із корисливих мотивів, в умовах воєного стану (оголошеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, та продовженого Указом Президента України №341/2022 від 25 травня 2022 року) заволоділи шляхом вільного доступу мобільним телефоном «Samsyng A-31» модель SM-A315F/DS, вартість якого відповідно до висновку експерта від 13 червня 2022 року №СЕ-19/124-22/5821-ТВ, становить 3 433 гривні 33 копійки, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на вказану суму.

Вказані дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене групою осіб, в умовах воєнного стану.

Вони ж, 01 червня 2022 року близько 19 години 00 хвилин, діючи спільно, перебуваючи по вул. Ротондівська, на території центрального пляжу в місті Сміла Черкаської області, з корисливих мотивів та маючи намір на заволодіння банківською карткою, яка являється офіційним документом умисно, таємно, викрали банківську картку, видану на ім`я ОСОБА_9 АТ «А-БАНК» № НОМЕР_1 (яка за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням відповідно до чинного законодавства є засобом доступу до банківських рахунків, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, тому відповідає визначенню поняття «офіційний документ»), після чого карту залишили у себе для власних цілей.

Вказані дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційних документів.

Вони ж, 01 червня 2022 року, діючи за попередньою змовою, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану (оголошеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, та продовжено Указом Президента України №341/2022 від 25 травня 2022 року) в період часу із 19 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «підслухано в Смілі», що розташований по вул. Незалежності, 18/20, м. Сміла Черкаської області, маючи безпосередній доступ до банківської картки, виданої на ім`я ОСОБА_9 в «АТ А-БАНК» № НОМЕР_1 , яку вони попередньо викрали 01 червня 2022 року по вул. Ротондівська, на території центрального пляжу в місті Сміла Черкаської області, де незаконно заволоділи грошовими коштами в сумі 612 гривень 00 копійок, які знаходились на вказаному картковому рахунку, шляхом проведення трьох транзакцій, після чого релізуючи єдиний злочиний умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину «Делікат», що знаходиться по вул. Незалежності, 43, м. Сміла Черкаської області, незаконо заволоділи грошовими коштами в сумі 238 гривень 60 копійок, які знаходились на банківському картковому рахунку «АТ А-БАНК» № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , шляхом проведення двох транзакцій. У подальшому реалізуючи єдиний злочиний умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні кав`ярні «Bakery», що розташована по вул. Незалежності, 43, м. Сміла Черкаської області, незаконно заволоділи грошовими коштами в сумі 149 гривень 00 копійок, які знаходились на картковому рахунку «АТ А-БАНК» № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , шляхом проведення однієї транзакції, чим заподіяли ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 1 114 гривень 56 копійок.

Вказані дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, групою осіб, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Надав суду показання, якими повністю підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Підтвердив, що дійсно він з ОСОБА_5 01 червня 2022 року близько 19 години перебувала на території пляжу, що розташований по вул. Ротондівська в м. Сміла Черкаської області. У цей час він побачив мобільний телефон, який знаходився біля лавки без нагляду, у зв`язку з чим вирішив його привласнити. Він узяв вказаний телефон та передав його ОСОБА_5 . Після цього вони відійшли від місця викрадення телефону та вийняли з нього сім-карту. Під чохлом вказаного телефону вони виявили банківську картку, якою у подальшому розплачувалися у магазинах та кафе у центрі м. Сміла, зробивши близько 5 покупок на загальну суму, яка зазначена в обвинувальному акті. Також мали намір зняти кошти з даної банківської картки, але не вдалося. Викрадений мобільний телефон він залишив собі для власного використання, а потім видав працівникам поліції. Запевнив суд, що вибачився перед потерпілим, а також що у повній мірі усвідомив неправомірність своїх дій та що у подальшому не допустить вчинення правопорушень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Надав суду показання, якими повністю підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Підтвердив, що дійсно він з ОСОБА_6 01 червня 2022 року близько 19 години перебувала на території пляжу, що розташований по вул. Ротондівська в м. Сміла Черкаської області. У цей час вони побачили мобільний телефон, який знаходився біля лавки без нагляду, у зв`язку з чим вирішили ним заволодіти. ОСОБА_6 узяв вказаний телефон та передав йому. Після цього вони відійшли від місця викрадення телефону та вийняли з нього сім-карту. Під чохлом вказаного телефону вони виявили банківську картку, якою у подальшому розплачувалися у магазинах та кафе у центрі м. Сміла, зробивши близько 5 покупок на загальну суму, яка зазначена в обвинувальному акті. Також мали намір зняти кошти з даної банківської картки, але не вдалося. Запевнив суд, що у повній мірі усвідомив неправомірність своїх дій та що у подальшому не допустить вчинення правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд кримінального провадження за його відсутності, в якій також заявив про відсутність наміру звертатися з цивільним позовом та просив не застосовувати до обвинувачених суворого покарання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, зважаючи на можливість з`ясування всіх обставин під час судового засідання за відсутності в ньому потерпілого, судом, відповідно до приписів ст.325 КПК України, вирішено проводити судовий розгляд без потерпілого.

Ураховуючи, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинувачених.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд при призначенні покарання бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України класифікуються як: ч.4 ст.185 КК України - тяжкий злочин; ч.1 ст.357 КК України як кримінальний проступок, обставини вчинення кримінальних правопорушень, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому, виявляв щирий жаль з приводу вчиненого; відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення; особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який є інвалідом 2 групи з дитинства, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є вихованцем дитячих будинків-інтернатів, де характеризується позитивно; досудову доповідь працівника Черкаського районного відділу №3 Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб); висновок судово-психіатричної експертизи №306 від 25 липня 2022 року, відповідно до якого, станом на 01 червня 2022 року ОСОБА_6 виявляв ознаки легкої розумової відсталості (згідно з МКХ-10, шифр F70.0), станом на 01 червня 2022 року ОСОБА_6 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (згідно з МКХ-10, шифр F70.0), у теперішній час за своїм психічним станом ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, внаслідок чого застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує.

Як обставину, що пом`якшуює покарання ОСОБА_6 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_6 покарання положень ст.69 КК України.

За вказаних обставин суд призначає ОСОБА_6 основне покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, у межах санкції ч.1 ст.367 КК України у виді штрафу, і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи, що ОСОБА_6 вчинив декілька кримінальних правопорушень, які передбачені різними статтями Особливої частини КК України, покарання йому слід призначити у відповідності до вимог ч.1 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень.

Разом із цим, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд при призначенні покарання бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України класифікуються як: ч.4 ст.185 КК України - тяжкий злочин; ч.1 ст.357 КК України як кримінальний проступок, обставини вчинення кримінальних правопорушень, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому, виявляв щирий жаль з приводу вчиненого; відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення; особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є інвалідом 2 групи з дитинства, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є вихованцем дитячих будинків-інтернатів, де характеризується позитивно; досудову доповідь працівника Черкаського районного відділу №3 Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб); висновок судово-психіатричної експертизи №307 від 25 липня 2022 року, відповідно до якого, станом на 01 червня 2022 року ОСОБА_5 виявляв ознаки легкої розумової відсталості (згідно з МКХ-10, шифр F70.0), станом на 01 червня 2022 року ОСОБА_5 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (згідно з МКХ-10, шифр F70.0), у теперішній час за своїм психічним станом ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, внаслідок чого застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує.

Як обставину, що пом`якшуює покарання ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_5 покарання положень ст.69 КК України.

За вказаних обставин суд призначає ОСОБА_5 основне покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, у межах санкції ч.1 ст.367 КК України у виді штрафу, і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи, що ОСОБА_5 вчинив декілька кримінальних правопорушень, які передбачені різними статтями Особливої частини КК України, покарання йому слід призначити у відповідності до вимог ч.1 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень.

Разом із цим, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинувачених як під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, як і під час його судового розгляду не застосовувався.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути у рівних частинах процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 755 гривень 12 копійок, тобто по 377 гривень 56 копійок з кожного.

Керуючись ст.100, 124, 349, 369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_6 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 377 грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 377 грн. 56 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Самсунг А-31» - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 , звільнивши останнього від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1