ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/313/23 Справа № 193/669/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції з приміщення ДУ "Торецька виправна колонія (№2)"

прокурора: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції з приміщення Софіївського районного суду Дніпропетровської області)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року за клопотанням засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИЛА:

До Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)», згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року, звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, не відбута частина якого складає: 8 (вісім) місяців 18 (вісімнадцять) днів.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що з матеріалів справи об`єктивно вбачається, що засуджений довів своє виправлення, про що свідчить наявність в нього позитивної характеристики, наявність трьох заохочень та відсутність стягнень. ОСОБА_6 , маючи першу групу інвалідності, за власним бажанням виконував роботи в бібліотеці установи. Судимий вперше.

На думку суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України. При цьому, враховуючи строк покарання, який останній вже відбув, суд вважає, що на даний час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.

На зазначену ухвалу прокурор ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій не погодилась з вказаним рішенням суду та просить його скасувати, й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , про умовно- дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд не врахував дані які, зокрема характеризують особу обвинуваченого. Вказує, що засуджений, відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, а саме останній засуджений 18.07.2017 Жовківським районним судом Львівської області за статтею ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, що свідчить про його суспільну небезпеку. Зазначає, що цивільний позов на суму 415517 гривень 73 копійки, не відшкодований, жодної ініціативи щодо погашення значної суми заборгованості за вироком суду сам не проявляв, що свідчить про те що останній не в повній мірі розкаявся. Вважає, що засуджений мети передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України пов`язаної з його виправленням, а також запобігання вчиненню нових злочинів не досягнуто. Вказує, що судом не надано оцінки яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі ОСОБА_6 , в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці. Вважає, що наявність трьох заохочень в 2017-2020 роках, де ОСОБА_6 відбуває покарання з 2017 року, вбачається пристосовувальницька поведінка останнього до вимог адміністрації установи, а не свідоме виправлення та доведення цього зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці. Також вважає, що наявні лише формально-юридичні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , а тому судом передчасно прийнято рішення про умовно - дострокове звільнення в зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, засудженого, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно ч.ч.2,3 до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи в повному обсязі, прийшов до законного та обґрунтованого висновку.

Так, ОСОБА_6 засуджений 13 лютого 2017 року Жовківським районним судом Львівської області за статтею ч. 2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 липня 2017 року відповідно до ч. 5 статті 72 Кримінального кодексу України зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі за період з 13 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року включно.

Початок строку відбування покарання: 13 лютого 2017 року , кінець строку відбування покарання: 10 жовтня 2023 року.

Засуджений ОСОБА_6 перебуває у місцях позбавлення волі з 14 лютого 2017 року. Як видно з характеристики на засудженого ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання. Під час утримання в Державній установі «Львівська установа виконання покарань» характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. З 17 серпня 2017 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання. Має три заохочення. Стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. ОСОБА_6 є інвалідом 1 групи, але за власним бажанням виконував роботи в бібліотеці установи. При виконанні дорученої роботи дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів. За вироком суду має цивільний позов на суму 415517 гривень 73 копійки, виконавчий лист до установи не надходив, через що адміністрація установи не має даних щодо відшкодування засудженим позову. Вину у скоєному злочині визнає.

Станом на 13 жовтня 2021 року засуджений набув право на можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення, при цьому відбув навіть більше, визначених п. 2 ч. 3 ст.81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання, невідбута частина покарання складає 8 місяців 18 днів.

Доводи прокурора про те, що засуджений, відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, що свідчить про його суспільну небезпеку, є необґрунтованими та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки прямої заборони про застосування умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання до осіб, які вчинили тяжкий злочин за ч. 2 ст. 121 КК України не має.

Доводи прокурора про те, що цивільний позов на суму 415517 гривень 73 копійки, не відшкодований, є необґрунтованим, оскільки згідно матеріалів справи адміністрація установи не має даних щодо відшкодування засудженим позову, оскільки виконавчий лист до установи не надходив, та згідно наданих засудженим до клопотання довідок, у Єдиному реєстру боржників він станом на 20.07.2022 року не перебуває, вказане ніяк не спростовано прокурором у апеляційній скарзі або у судовому засіданні, та не зрозуміло яким чином засуджений перебуваючи під вартою мав проявляти ініціативу щодо погашення значної суми заборгованості за вироком суду. Апеляційний суд зазначає, що головною умовою для прийняття рішення про можливість застосування умовно-дострокового звільнення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Доводи прокурора про те, що судом не надано оцінки корисної активністі в організації виховних заходів в установі та не надано оцінки участі в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці ОСОБА_6 , на думку апеляційного суду, є не обґрунтованими оскільки наведені доводи носять суб`єктивний характер міркувань прокурора які не відповідають дійсності.

Колегія суддів вважає, що пояснення представника виправної колонії ОСОБА_8 у судовому засіданні першої інстанції, про те, що від колективу за місцем роботи ОСОБА_6 надійшов лист із висловленням бажання взяти на поруки з працевлаштуванням засудженого у разі його звільнення, також характеризують засудженого ОСОБА_6 з позитивного боку.

Враховуючи фактичне відбуття засудженим ОСОБА_6 більше 2/3 частини покарання, який вперше судимий, його позитивну характеристику, наявність трьох заохочень та відсутність стягнень, першу групу інвалідності та бажання виконувати роботу в бібліотеці установи, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому щодо нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, підстав для скасування чи зміни ухвали суду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року про задоволення клопотання ОСОБА_6 та умовно-достроково звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді