ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25957/22

Провадження № 11-сс/4820/104/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду від 24 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань , -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Ярмолинецького районного суду від 24 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Оскаржуючи бездіяльність ТУ ДБР, скаржник фактично висловлює свою незгоду із процесуальними діями суддів під час розгляду кримінального провадження та судовим рішенням - вироком Хмельницького міськрайонного суду від 07 вересня 2017 року у справі №678/494/17, що саме по собі не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить: поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ярмолинецького районного суду від 24 лютого 2023 року, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Вказує, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 24.02.2023 засуджений отримав 03 березня 2023 року, про що свідчить розписка, яка вкладена в особову справу.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду 07.09.2017 р., у складі суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким ОСОБА_5 було засуджено до довічного позбавлення волі, вмотивований рядом експертиз. Проте, скаржник з`ясував, що ці експертизи, на які є посилання у вироку, насправді відсутні в матеріалах провадження.

ОСОБА_5 звертався із заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, проте колегією суддів Хмельницького міськрайонного суду, цього ж складу, було відмовлено у відкритті провадження за його заявою.

Таким чином, на думку скаржника, судді Хмельницького міськрайонного суду, в порушення ч.3 ст. 35 КПК України, повторно брали участь у перевірці вироку суду, що на його думку свідчить про наявність і їх діях злочину передбаченого ст..364 КК України.

Вказані судді, на думку апелянта, відмовивши у відкритті провадження за його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, фактично обмежили його у доступі до правосуддя. Ці ж судді проігнорували його доводи про наявність нововиявлених обставин у справі, а саме відсутність в матеріалах кримінального провадження судових експертиз, посилання на які міститься в оскаржуваному вироку суду.

Таким чином, на думку ОСОБА_5 судді постановили завідомо неправосудне судове рішення, чим вчинили кримінальне правопорушення передбачене ст..375 КК України.

Вказані обставини стали підставою для звернення скаржника до Генеральної прокуратури України, яка зобов`язала Хмельницьку обласну прокуратуру, а потім ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому на підставі його заяви, провести належне розслідування, однак останні жодних дій не вчинили, відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення не були внесені, що стало причиною його звернення із скаргою на бездіяльність до слідчого судді, за результатами розгляду якої йому було відмовлено.

Вважає, що така відмова є необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам, наведених ним у заяві про злочин. Слідчий суддя розглянув справу поверхнево, чим порушив його право на захист.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до положень ст. 395 ч.3 КПК України, строк подачі апеляційної скарги для особи, яка перебуває під вартою обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване судове рішення було вручене ОСОБА_5 03.03.2023 року, що підтверджується його підписом на супровідному листі суду. Оскаржувану ухвалу подано скаржником 08.03.2023 року, у відповідності до поштового штампу. Таким чином, строк на оскарження ухвали слідчого судді Ярмолинецького районного суду від 24 лютого 2023 року ОСОБА_5 не пропущено.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 07 вересня 2017 року у складі головуючої судді ОСОБА_7 та суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у справі 678/494/17 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.115 п.п.1,2,4 ч.2 та ст.135 ч.1 КК України та засуджено до покарання на підставі ст..70 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі. Вказаний вирок залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 10.01.2018 року.

Постановою Верховного Суду від 06.06.2019 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 07 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10.01.2018 змінено і на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-УШ) зараховано засудженому у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 23.12.2016 р. по 10.01.2018 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті судові рішення залишено без зміни.

Скаржник, 08.08.2022 звернувся до офісу Генерального прокурора із заявою про злочин, у якій виклав факти, що свідчать про вчинення, на його думку, злочинів суддями Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 . Вказана заява направлена для вирішення по суті до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому.

Листом ТУ ДБР розташованого у м.Хмельницькому від 13.09.2022 року за №1256зкп/14-01-01-2361/2022 ОСОБА_5 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

01.12.2022 року ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення суддями Хмельницького міськрайонного суду, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приймаючи рішення про відмову з задоволенні скарги слідчий суддя правильно виходив з того, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Колегія суддів враховує, що оскаржуючи бездіяльність ТУ ДБР, скаржник фактично висловлює свою незгоду із процесуальними діями суддів під час розгляду кримінального провадження та судовим рішенням - вироком Хмельницького міськрайонного суду від 07 вересня 2017 року справі №678/494/17, що саме по собі не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Кримінально-процесуальним законодавством передбачено спеціальний порядок оскарження процесуальних дій та рішень суду шляхом подачі апеляційної та касаційної скарг. Вказаним правом ОСОБА_5 скористався. Вирок суду щодо нього був переглянутий в апеляційному та касаційному провадженнях.

Таким чином, викладені у заяві ОСОБА_5 обставини про вчинення кримінального правопорушення не містять достатніх відомостей про кримінальне правопорушення та не можуть об`єктивно свідчити про вчинення суддями Хмельницького міськрайонного суду кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 .

Слідчим суддею перевірені доводи ОСОБА_5 , надано належну оцінку матеріалам провадження, і рішення про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення,прийняте слідчим суддею з дотриманням положень КПК України, Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.ч. 1, 11 ст. 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку. Законом встановлено імунітет суду і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, за своєю суттю, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію незалежно та неупереджено.

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне відповідальність, установлену законом

Вчинення (не вчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Оскарження вчинення (не вчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяк та Шереметьев проти України» від 21.12.2010 р.).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити процесуальні рішення судді інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до відповідальності за такі рішення є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та з судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними означеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 11.06.2020 р. №7-р/2020 року визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ст. 375 Кримінального кодексу України, що виключає кримінальне переслідування за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

З огляду на викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про порушення вимог процесуального законодавства та про незаконність ухвали слідчого судді,

Ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду від 24 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: