Справа № 346/5348/22
Провадження № 11-кп/4808/130/23
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 27.12.2022року щодо нього,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання Коломийської ВК № 41 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 , засудженого 21.12.2018 року Калуським міськрайонним судом за ст.307 ч. 1 ККУ до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 6 місяців.

Суд мотивував ухвалу тим, що за весь час відбування покарання засудженому ОСОБА_7 накладено стягнення: 29.06.2021 року (попередження - за відмову від виконання обов`язків чергового по ДКДІР згідно графіку чергувань); 29.06.2021 року (догана - за невиконання законних вимог), а також 04.07.2022 року оголошено подяку (за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки (а.с. 3, арк. особ. справи № 62). Суд встановив, що 20.01.2022 року засіданням адміністративної комісії установи з розгляду питання щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ( ст. ст. 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України) відмовлено засудженому ОСОБА_7 у застосуванні вказаних статей як такому, що не довів, що стає на шлях виправлення (арк. особ. справи № 58). Згідно з даними довідки № 356 про працевикористання засудженого ОСОБА_7 за період з липня 2021 року по жовтень 2022 року у відповідній графі за період з липня 2021 року по березень 2022 року та липень 2022 року відсутні будь-які дані, що стосуються його працевлаштування (а.с. 7), що не може свідчити про належне доведення того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 оскаржує ухвалу суду, стверджує, що за час відбування покарання в Коломийській ВК № 41 він не допускав порушення вимог утримання, позитивно характеризується, дисциплінарних стягнень не має. Він працевлаштований у виробничій майстерні установи, приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених, підготовка до звільнення, у відношенні до інших засуджених не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Вказує, що він відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, вину у вчиненому злочині визнав повністю, довів своє виправлення, за що йому було оголошено подяку. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати умовно-дострокове звільнення щодо нього.

В апеляційній інстанції :

- засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційні доводи поданої ним апеляції, просить скасувати ухвалу та застосувати умовно-дострокове звільнення щодо нього;

- прокурор визнав апеляційну скаргу засудженого необґрунтованою, просить її відхилити.

З`ясувавши обставини провадження, обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Оскаржена ухвала суду цим вимогам закону відповідає, підстав для її скасування чи зміни не встановлено.

Висновок суду про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим й вмотивованим. Всі апеляційні доводи засудженого ОСОБА_7 не спростовують вказаного висновку суду.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.05.2021 року.Під час тримання в «Івано-Франківській УВП №12» порушень вимог режиму утримання засуджений не допускав, стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. З 17.06.2021 року відбуває покарання в «Коломийській ВК №41», де характеризується позитивно, за виконання покладених обов`язків, зразкову поведінку та дотримання правил поведінки йому оголошено подяку, працевлаштований у виробничій майстерні установи. Згідно з п. 14 ст. 134 КВК України дисциплінарних стягнень не має. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення».

Однак, згідно матеріалів подання та особової справи засудженого, на які зсилається у своїй ухвалі суд першої інстанції, вбачається, що за весь час відбування покарання засудженому ОСОБА_7 накладено стягнення: 29.06.2021 року (попередження - за відмову від виконання обов`язків чергового по ДКДІР згідно графіку чергувань); 29.06.2021 року (догана - за невиконання законних вимог). Також, 20.01.2022 року засіданням адміністративної комісії установи з розгляду питання щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (ст. ст. 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України) відмовлено засудженому ОСОБА_7 у застосуванні вказаних статей як такому, що не довів, що стає на шлях виправлення (арк. особ. справи № 58), з чим погодились суди першої та апеляційної інстанції.

Таким чином слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що з врахуванням всіх наведених обставин та даних, зокрема фактів накладення на нього дисциплінарних стягнень, засуджений ОСОБА_7 не довів на протязі всього періоду відбування покарання своїм сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою своє виправлення.

За таких обставин висновок суду про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим й переконливим. Правових підстав для його умовно-досрокового звільнення від покарання не встановлено.

Тому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 27.12.2022року щодо нього - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4