Справа № 342/833/22
Провадження № 1-кп/342/136/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Городенка Івано-Франківської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000071 від 14.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, дітей не має, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,-
та угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 30.08.2022 року, -
В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2022 року до суду надійшов обвинувальний акт та угода про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000071 від 14.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав за можливе затвердити угоду про примирення. Зазначив, що згідно угоди потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 просив відмовити в затвердженні угоди про примирення, оскільки дана угода була ним підписана без попередньої консультації із адвокатом. Угоду він підписав добровільно, але не розумів значення та наслідки цієї угоди, як такого примирення не відбулось. Зазначив, що кримінальним правопорушенням йому була заподіяна шкода обвинуваченим ОСОБА_6 , яка йому не відшкодована та він має претензії матеріального характеру до обвинуваченого.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_5 , зазначив, що фактично примирення не відбулось, шкода потерпілому не відшкодована. Просив відмовити у затверджені угоди про примирення та повернути матеріал прокурору.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні зазначив, що вони із потерпілим домовились, він добровільно підписав угоду, претензій не мав. Просив затвердити угоду про примирення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з угодою про примирення, суд дійшов висновку про відмову у затвердженні угоди, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України - угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно ст.. 471 КПК України - в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Частиною 7 ст. 474 КПК України передбачено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Згідно постанови Пленуму ВСУ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» п.6 роз`яснено, що у кримінальному провадженні, в укладеній угоді, може бути зазначено різні вимоги потерпілих до підозрюваного/обвинуваченого щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строку її відшкодування чи переліку дій, не пов`язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрюваний/обвинувачений зобов`язаний вчинити щодо кожного потерпілого, але обов`язково має бути зазначено про узгоджене між сторонами (усіма потерпілими та підозрюваним/обвинуваченим) покарання, їх згоду на призначення такого покарання або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. Недотримання цих вимог закону відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК є підставою для відмови у затвердженні угоди.

В пункті 18 Постанови зазначено, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в її затвердженні.

За ч. 6 ст. 474 КПК України - суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Те саме стосується і потерпілого у разі з`ясування судом, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК. Якщо після такого роз`яснення обвинувачений чи потерпілий заперечуватиме проти затвердження угоди, її не може бути затверджено.

Згідно п. 16 вищезазначеної Постанови, суд шляхом вивчення витребуваних документів, проведення опитування сторін, інших учасників судового провадження зобов`язаний переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Якщо суд матиме обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або ж сторони в дійсності не примирилися, він відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК зобов`язаний відмовити в затвердженні угоди.

Так, відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать КПК України, порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони не помирились.

Враховуючи, що під час підготовчого судового засідання потерпілий змінив свою процесуальну позицію та повідомив про відсутність в нього волевиявлення для укладення угоди про примирення, через відсутність між ними примирення та не відшкодування завданої шкоди, а також відсутність посилання в угоді про розмір завданої шкоди та порядок її відшкодування, у суду відсутні правові підстави для затвердження вказаної угоди шляхом постановлення у справі обвинувального вироку.

Таким чином, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що угода явно суперечить КПК України та інтересам потерпілого і не може бути затверджена судом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в разі відмови в затвердженні угоди, суд повертає повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, а тому кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору, враховуючи те, що угода між потерпілим та підозрюваним була укладена на досудовому розслідуванні.

Керуючись ст.ст.314, 474, 372 КПК України, суд -

постановив :
У затвердженні угоди про примирення від 30 серпня 2022 року між потерпілим та підозрюваним, укладеної у кримінальному провадженні №0000071 від 14.07.2022 року про обвинувачення ОСОБА_6 , за ст.128 КК України - відмовити, та повернути матеріали прокурору Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури для продовження досудового розслідування, враховуючи, що угода була укладена на стадії досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1