1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3137/23 1-кс/335/1052/2023
В обґрунтування клопотання зазначено, що 12 квітня 2023 року, приблизно о 01 годин 30 хвилин, під час дії воєнного стану, який з 24 лютого 2022 року за №64/2022, указом Президента України, введено на території України та в подальшому, відповідно до Закону України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ воєнний стан було продовжено з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля четвертого під`їзду буд. АДРЕСА_1 , під час конфліктної ситуації, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та раніше не знайомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства останнього, використовуючи наявний у нього предмет схожий на ніж, який ОСОБА_5 утримував у правій руці, наніс множені проникаючі колото-різані поранення шиї та грудної клітини потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді правобічного пневмотораксу, проникаючі поранення живота, поранення правих верхніх та нижніх кінцівок, ЗЧМТ СГМ.
Після чого, ОСОБА_5 викинув знаряддя злочину та покинув місце його вчинення, виконавши всі дії, які вважав необхідними для вбивства потерпілого, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, і в подальшому смерть потерпілого не настала, у зв`язку зі своєчасною госпіталізовано до лікувального закладу та наданням необхідної медичної допомоги.
12.04.2023, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, було затримано, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому відповідно до відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років.
Під час складання протоколу було вилучено особисті речі затриманого, а саме:
- мобільний телефон «POCO Model» НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , з карткою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_4 картонна коробка;
- чоловічі черевики сірого кольору (кросівки) картонна коробка.
Постановою слідчого від 12.04.2023 року, вилучені речі було визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження, для проведення відповідних експертиз.
Посилаючись на те, що тимчасово вилучені речі можуть містити сліди скоєння злочину, а також бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим на теперішній час виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно з метою попередження можливого пошкодження, відчуження чи знищення вказаного майна, слідчий просить накласти арешт на зазначене вище майно.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутністю.
Підозрюваний та його захисник надали заяви про розгляд клопотання слідчого про арешт майна за їх відсутністю.
Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом.
Тож, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя
Клопотання - задовольнити.
З метою збереження речових доказів накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на вилучені 12.04.2023 року в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисті речі, а саме: мобільний телефон «POCO Model» НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , з карткою мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_4 та чоловічі черевики сірого кольору (кросівки).
Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1