12.12.2022
Справа № 642/1677/22
Провадження № 1-кс/642/931/22
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
09 грудня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001195 від 15.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобілі: KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; KIA K5, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , HYUNDAI SONATA, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 , перереєстрований НОМЕР_8 оскільки вони є об`єктами кримінального правопорушення у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, знаходиться кримінальне провадження № 0001195 від 15.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2022 до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , що 04.11.2022 в невстановлений період часу невстановлена особа незаконно заволоділа транспортними засобами, а саме автомобілями марки КІА К5 2016 р. днз. НОМЕР_1 , КІА К5 2012, НОМЕР_3 , та КІА К5 2016 р, д.н.з. НОМЕР_5 , Hyundai Sonata НОМЕР_7 , чим завдала матеріальну шкоду ОСОБА_4 .

В ході допиту потерпілого ОСОБА_4 , який показав що в своїй власності має автомобілі: автомобіль KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; автомобіль KIA K5, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; автомобіль KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 .

На початку грудня 2020 року ОСОБА_4 заключив попередні договори купівлі-продажу вищевказаних транспортних засобів з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

24 лютого 2022 року у зв`язку з введенням воєнного положення в країні ОСОБА_4 разом з сім`єю вимушений був виїхати до Німеччини, де проживає на даний час.

Станом на 04 листопада 2022 року за укладеними договорами у покупців виникла заборгованість зі сплати авансових платежів, а саме: ОСОБА_5 158 250,00 грн.; ОСОБА_6 114 000,00 грн.; ОСОБА_7 109 210,00 грн.

04 листопада 2022 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 із претензією-повідомленням, яким повідомив останніх про припинення Договорів внаслідок односторонньої відмови через систематичну несплату авансових платежів та наявність значних сум заборгованості і вимагав повернути транспортні засоби 07 листопада 2022 року о 14.00. Претензії-повідомлення були відправлені через месенджер Telegram на телефонні номери зазначених вище осіб (такий спосіб повідомлення є належним в розумінні і укладених договорів, і Цивільного кодексу України), але автомобілі повернуті не були, та місцезнаходження не встановлено.

Крім того, у потерпілого у власності перебувало також інше авто HYUNDAI SONATA, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 . ОСОБА_4 домовився із гр. ОСОБА_6 про те, що останній здійснить відчуження транспортного засобу із подальшою передачею потерпілому грошових коштів. З цією метою гр. ОСОБА_6 був наділений відповідними повноваженнями шляхом видачі відповідної довіреності. Ціною автомобіля ми визначили суму не менше 6 500,00 доларів США.

На виконання домовленості, гр. ОСОБА_6 оприлюднив на інтернет порталі для продажу автомобілів auto.ria.com оголошення про продаж HYUNDAI SONATA, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В подальшому, гр. ОСОБА_6 повідомив потерпілому про намір продати зазначений автомобіль за 50 000,00 грн., що складало суму більш ніж в п`ять разів нижчу від ринкової вартості. На це ОСОБА_6 отримав відмову і заборону на продаж транспортного засобу на таких умовах. Крім того, останнім отримав усне повідомлення про відкликання довіреності.

Зі спливом часу, ОСОБА_4 випадково помітив, що в його мобільному додатку Дія зникло свідоцтво про реєстрацію права власності на автомобіль HYUNDAI SONATA, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 . Це вимусило вживати заходів щодо встановлення обставин виниклої ситуації.

Виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення встановлено що предметом кримінального правопорушення є: автомобіль KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; автомобіль KIA K5, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; автомобіль KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 ; автомобіль HYUNDAI SONATA, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 , перереєстрований НОМЕР_8 , що є об`єктами кримінально протиправних дій.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що автомобілі KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; KIA K5, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , HYUNDAI SONATA, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 , перереєстрований НОМЕР_8 , є об`єктами кримінально противоправних дій, виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказані автомобілі, з метою заборони користування, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, слідчим надана заява про те що, власник майна ОСОБА_4 про розгляд клопотання повідомлений належним чином, проти накладення арешту не заперечував, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.
Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити .
Накласти арешт на автомобілі: KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; KIA K5, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; KIA K5, 2016 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , HYUNDAI SONATA, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 , перереєстрований НОМЕР_8 оскільки вони є об`єктами кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, власником яких є ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити слідчому СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1