КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 18 січня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків, громадянин України, одружений, є адвокатом (свідоцтво № 1113, видане Харківською обласною КДКА 17 листопада 2003 року), проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України,

за участю: прокурора захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зазначив, що останній оголошений в міжнародний розшук і фактично вже переховується від слідства та прийшов до висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду та для запобігання іншим ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

Вважає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, вказує, що повідомлення підозру не вручено в порядку, визначеному ст. 135, ст. 278 КПК України, процесуальний документ в день його складання не вручено ні ОСОБА_6 , ні для передачі - дорослому члену його сім`ї чи іншій особі, яка з ним проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи, адміністрації за місцем роботи.

При цьому, захисник вказує, що згідно Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_6 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 . На його адвокатський запит Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва повідомила, що будинок АДРЕСА_3 знаходиться на її обслуговуванні і протягом 2022 року від правоохоронних органів України будь-які запити, листи, інші інформаційні та процесуальні документи щодо ОСОБА_6 не надходили.

Натомість прокурор, встановивши неможливість вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 в день її складання, довільно трактуючи ст. 135 КПК України, вручив селищному голові смт Козин повідомлення про підозру для його передачі ОСОБА_6 , та засобами поштового зв`язку направив це повідомлення на наступні адреси: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , які, на думку захисника, безпідставно вважав місцем проживання підозрюваного, а також до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області.

Вказує, що станом на день складання тексту повідомлення про підозру прокурору, слідчому було достеменно відомо про перебування ОСОБА_6 за кордоном, при тому, що, як переконаний, чинний КПК України чітко та недвозначно регламентує процедуру і порядок дій слідчого та прокурора щодо вручення повідомлення про підозру особі, яка проживає за кордоном.

На думку захисника, висновки слідчого судді щодо місця проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 не підтверджуються жодними доказами, дослідженими під час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу.

Вважає, що внаслідок незаконного здійснення процедури повідомлення про підозру відбулося порушення права на захист, зокрема через неповідомлення про права підозрюваного у кримінальному провадженні та їх роз`яснення, а це свідчить, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Також, захисник зазначає про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів, які хоча б опосередковано свідчили про те, що наради, про які зазначається в повідомленні про підозру під головуванням ОСОБА_6 дійсно відбувалися; на цих нарадах дійсно обговорювалося будівництво об`єкта «Влаштування зони очікування пасажирів на Приміському вокзалі станції «Київ-Пасажирський»; на цих нарадах ОСОБА_6 надавав вказівки підлеглим працівникам на перерахування коштів на рахунок ТОВ «Енейрітс»; роботи з будівництва об`єкта «Влаштування зони очікування пасажирів на Приміському вокзалі станції «Київ Пасажирський», по яким ТОВ «Енейрітс» отримано кошти, проведені не були.

На переконання захисника ОСОБА_6 не перебуває у міжнародному розшуку, оскільки з відповіді Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 11 листопада 2022 на адвокатський запит вбачається, що перевіркою обліків вхідної/вихідної кореспонденції департаменту по критеріям, зазначеним у адвокатському запиті, відомостей не виявлено, зокрема інформації щодо організації та/або координації міжнародного розшуку відносно ОСОБА_6 , внесення до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію карток та/або циркулярних повідомлень Інтерполу.

Також, на переконання захисника, органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Зазначає, що ОСОБА_6 , перетинаючи кордон 11 травня 2022 року, не міг бути обізнаним про кримінальне провадження від 09 червня 2022 року, а будь-які докази належного вручення ОСОБА_6 викликів та повідомлень для проведення процесуальних дій органом досудового розслідування не надаються.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній, виступ прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді першої інстанції без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 09 червня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000498, за підозрою ОСОБА_6 у заволодінні коштами регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» в особливо великих розмірах, вчиненого службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, та за фактом внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «Енейрітс» завідомо неправдивих відомостей, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України.

09 вересня 2022 року ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах, вчиненому службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, в організації за попередньою змовою групою осіб внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до наявної інформації в матеріалах кримінального провадження ОСОБА_6 11 травня 2022 року покинув територію України та більше не повертався.

У зв`язку з невстановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 09 вересня 2022 року у день його складення, та наявної інформації про місце його фактичного перебування, повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено селищному голові смт Козин ОСОБА_9 для подальшої передачі підозрюваному, направлено поштовим зв`язком за усіма відомими адресами його реєстрації та проживання, в тому числі - дружині ОСОБА_10 на адресу АДРЕСА_1 , де вони спільно проживають, для передачі.

10 вересня 2022 року постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 ОСОБА_6 оголошено в розшук.

21 листопада 2022 року постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

24 листопада 2022 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_6 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя дослідив клопотання про обрання запобіжного заходу і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам захисника, правильно встановив, що наведені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які викладені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи при цьому те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 згаданих кримінальних правопорушень.

Тобто, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, та порядку її вручення, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому посилання захисника на порушення встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку повідомлення ОСОБА_6 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення слід визнати безпідставними.

На переконання колегії суддів, органом досудового розслідування вжито всіх можливих та достатніх заходів для встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 та вручення йому повідомлення про підозру, а тому відповідні доводи захисника щодо порушення порядку вручення повідомлення про підозру не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді та не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися і фактично переховується від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, тобто заявлені у клопотанні слідчого і встановлені слідчим суддею ризики є реальними.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Також, слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перебування особи у міжнародному розшуку, але визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування (т. 1 а.п. 103).

З огляду на вищевикладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що у даному конкретному випадку, слідчий суддя з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України обрав відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід, за переконанням колегії суддів, є необхідним у даному випадку для виконання завдань кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що після затримання особи слідчий суддя розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильність висновків слідчого судді та не є безумовними підставами для його скасування.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/336047/22-к Справа №11-сс/824/500/2023 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1