Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/152/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в його інтересах, обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02 квітня 2023 року.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року, стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02 квітня 2023 року.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів та не має зареєстрованого місця проживання, отже може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, усвідомлюючи їх тяжкість та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку; офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, тобто може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, усвідомлюючи їх тяжкість та розуміючи міру покарання, яка може бути до неї застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку; офіційно не працевлаштована, а отже не має постійного джерела доходу.

У разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, щодо обвинувачених, є підстави, вважати, що вони можуть вчинити новий злочин; знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та підтримання контактів із своїми знайомими, спроможі незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Враховуючи суспільний резонанс кримінального провадження, дані про особи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а також те, що існування ризику переховування від суду додатково підвищується у зв`язку з продовженням військової агресії Російської Федерації проти України, суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення, зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, матеріали справи не містять.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Обгрунтовує свої вимоги тим, що тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, вважаємо, що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з відсутністю законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 буде переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати злочинну діяльність, а також у зв`язку недоведеністю прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України, на які він посилався.

Жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України прокурором не доведений та не обґрунтований. ОСОБА_6 розуміє, що переховування від суду завдасть йому ж, перш за все, шкоду, та може в подальшому призвести до отримання максимального строку за санкцією статтізлочину, в якому він обвинувачується. Також слід врахувати, що перебуваючи під домашнім арештом, він не зможе впливати на свідків.

Посилається на те, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, має фактичне місце проживання, не одружений, дітей немає, раніше не судимий.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього.

Постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог посилається на те, що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України прокурором не доведений та не обґрунтований.

Також, вказує, що не має наміру переховуватися від суду та впливати на свідків.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що справа стосовно неї перебуває у суді вже більше року і цей час вона перебуває під вартою. Вказує, що продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, місцевим судом не враховано, що вона має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася та у неї на утриманні є неповнолітня донька

Зазначає, що не має наміру переховування від суду та впливати на свідків, оскільки сама зацікавлена у справедливому судовому рішенні.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в його інтересах, які підтримали свої апеляційні скарги, обвинувачену ОСОБА_8 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає, з таких підстав.

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за № 0000086 внесене до ЄРДР 18.03.2021 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року, стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 стаття 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3 стаття 199 КПК України, регламентовано, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечити виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляду тримання під вартою, судом першої інстанції правильно враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів та не має зареєстрованого місця проживання, а отже може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, усвідомлюючи їх тяжкість та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку; офіційно не працевлаштований, а отже не має постійного джерела доходу, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, є підстави, вважати, що він може вчинити новий злочин; знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та підтримання контактів із своїми знайомими, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Також, задовольняючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 місцевий суд правильно врахував, що вона обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, а отже може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, усвідомлюючи їх тяжкість та розуміючи міру покарання, яка може бути до неї застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку; офіційно не працевлаштована, а отже не має постійного джерела доходу, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, є підстави, вважати, що вона може вчинити новий злочин; знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та підтримання контактів із своїми знайомими, спроможна незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Враховуючи дані про особи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , та існування ризику переховування від суду додатково підвищується у зв`язку з продовженням військової агресіії Російської Федерації проти України, місцевий суд дійшов правильного висновку про доведеність стороною обвинувачення, зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.

Отже, доводи апеляційних скарг сторони захисту, щодо незаконності подальшого утримання під вартою обвинувачених не знайшли підтвердження.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 закінчується та місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості відносно того, що відпали або зменшились ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , отже підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Рішення суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання прокурора є правильним, оскільки доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не має наміру переховуватися від суду та впливати на свідків, жодним чином не зменшують тих ризиків, які встановив місцевий суд та не можуть бути підставою для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_8 , про те, що вона має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має на утриманні неповнолітню донькуне є підставами для зміни запобіжного заходу, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку обвинуваченої.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційних скаргах не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

За таких обставин апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в його інтересах, обвинуваченої ОСОБА_8 - задоволенню не підлягають, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, ч. 2 ст. 392, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в його інтересах, обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року, якою стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02 квітня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4