ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/427/23 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 642/1093/23 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000381 від 06.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2023 задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гаупвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком до 04.05.2023.

Визначено строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 , тобто з 15:58 год. 06.03.2023.

Визначено строк дії ухвали до 04.05.2023.

Визначено суму застави у розмірі 161 040 грн, при внесенні якої підозрюваний ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти та покладені на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2023, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застави у значно меншому розмірі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає повноті судового розгляду, постановлена з істотним порушенням КПК України, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 цілком можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави є занадто суворим, а визначений розмір застави є непомірним.

Посилається, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем добровольцем, має слабкий стан здоров`я, у зв`язку з чим не міг надалі виконувати наказ. ОСОБА_7 свою провину визнає та співпрацює зі слідством.

Враховуючи, що матеріальна шкода не завдана, злочин у якому підозрюється ОСОБА_7 не спрямований проти життя та здоров`я, захисник вважає, що утримання ОСОБА_7 під вартою незаконне, його затримання не обґрунтоване та жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України органом досудового розслідування недоведений.

Захисник вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000381 від 06.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України.

06.03.2023 о 15:58 год. ОСОБА_7 фактично затриманий в порядку статей 208, 615 КПК України.

06.03.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, тобто непокора, вчинена в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення інкримінованого йому злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України та дані, що характеризують особу підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому, вважав за необхідне визначити підозрюваному розмір застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 161 040 грн, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 КПК України, та не є завідомо непомірною.

З такими висновками слідчого судді погоджується суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Частиною 8 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання суду апеляційної інстанції, слідчий суддя при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави стосовно ОСОБА_7 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Слідчим суддею встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, ті обставини, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

З урахуванням фактичних обставин судового провадження та того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину в умовах воєнного стану, на думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні беззаперечно наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді поданого клопотання, слідчий суддя оцінивши надані органом досудового розслідування докази в їх сукупності з доводами клопотання про обрання запобіжного заходу, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

На переконання апеляційного суду, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно недоведеності ризиків, заявлених у клопотанні слідчого, спростовуються матеріалами провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення, та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, перевірені докази та надана їм відповідна правова оцінка, також перевірені додані слідчим до клопотання докази про вчинення інкримінованого підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.

Доводи апеляційної скарги захисники підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 щодо наявності підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не ґрунтується на вимогах законодавства, оскільки відповідно до частини 8 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Щодо доводів апеляційної скарги про зменшення розміру застави, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Сад апеляційної інстанції вважає, що вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, 182 КПК України та дійшов висновку про визначення розміру застави у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161 040 грн, який здатен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та не є завідомо непомірною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді та призначення підозрюваному ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2023 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: