ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/824/23 Справа № 193/390/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, чотири рази піддавався дисциплінарним стягненням.

Крім того, 15.06.2021 року комісією установи ОСОБА_8 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, так як він не довів своє виправлення, також 15.06.2021 року судом відмовлено у застосуванні ст.81 КК України.

Зазначає, що судом не надано оцінки, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, а також участі засудженого ОСОБА_8 в самодіяльних організаціях та ставлення до праці.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2022 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, винятково позитивна характеристика засудженого ОСОБА_8 , наявність у нього 9 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці за увесь час відбування покарання, відсутність не погашених стягнень, вказують на безумовне виправлення останнього.

Крім того, ОСОБА_8 , згідно із довідкою МСЕК від 04.09.2019, є інвалідом І групи, призначеної йому безстроково. Має тяжке захворювання очей, потребує спостереження та лікування в окуліста, оскільки майже втратив зір, однак, незважаючи на те, що він потребує постійного стороннього догляду, засуджений за можливості, під контролем персоналу установи, добровільно залучається до суспільно-корисної праці в установі, а тому суд дійшов висновку, що засуджений довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, захисника, який просив прийняти рішення на розсуд суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, судом першої інстанції не надано належної оцінки даним, що характеризують особу засудженого, який за весь період відбування покарання має 9 заохочень та мав 4 стягнення, які хоч і є погашеними, однак характеризують його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.

Окрім того, посилання суду на сумлінне ставлення засудженого до праці, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки з характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_8 не працездатний за станом здоров`я, а залучення засудженого до суспільно-корисної праці в установі не свідчить про те, що він ставленням до праці довів своє виправлення.

Посилання суду на те, що засуджений ОСОБА_8 є інвалідом І групи по зору не є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення, оскільки при наявності хвороби, що перешкоджає відбуванню покарання, до засудженого може бути застосовано звільнення від покарання за хворобою відповідно до положень ст.84 КК України.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2021 року (а.п.38) засудженому ОСОБА_8 було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як такому, що не довів своє виправлення.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення враховуються обставини за весь період перебування у виправній установі.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 за весь період відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а клопотання засудженого ОСОБА_8 щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишенню без задоволення як необгрунтованого.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2022 року - задовольнити.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4