Справа № 621/550/21
Пр. № 1-кп/621/48/23
ВИРОК

Іменем України

30 березня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, раніше судимого:

1) 17.10.1997 Комінтернівським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 42, ст. 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна, звільненого 07.12.2001;

27.11.2003 Червонозаводським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого достроково 07.08.2006;

22.01.2011 року Червонозаводським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, звільненого достроково 26.08.2011;

02.08.2013 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

28.07.2014 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України, із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців, за результатами апеляційного перегляду вирок скасовано, кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 закрито;

16.11.2015 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, звільненого 17.10.2018;

08.05.2019 Комінтернівським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільненого 26.08.2020 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

01.02.2021 близько 17 години, ОСОБА_4 перебував у приміщенні ТОВ "РУШ" магазин "Єва" № 558, розташованого за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, № 2. Під час перебування у вищезазначеному приміщенні магазину у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого умислу ОСОБА_4 в той же день та час, виходячи з приміщення магазину, розташованого за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу викрав скляний флакон (прозорий) із парфумами у середині, з написом на флаконі "Trussardi Delicate Rose", вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21 /2644-ТВ від 1 1.02.2021 - 560 гривень, який належить ТОВ "РУШ".

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ТОВ "РУШ" магазин "Єва" №558 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненому ним діянні, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнано доцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Відповідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до нетяжкого злочину.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Арешт на майно накладений відповідно ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 08 лютого 2021 року слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати за кримінальним провадженням, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-

У х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 03 (три) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.

Речовий доказ: туалетна вода «Trussardi Delicate Rose 30мл», яка знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 повернути ТОВ "РУШ".

Арешт на майно накладений відповідно ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 08 лютого 2021 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 11.02.2021 №СЕ-19/121-21/2644-ТВ у сумі 653 грн (шістсот п`ятдесят три) 80 коп. (стягував платежу - Держава, код доходів -24060300, отримувач платежу - ГУК Харків обл./МТГ Харків/24060300, п/рахунок - UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ - 37874947, банк - Казначейство України (ЕАП), МФО-899998)

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1