Справа № № 585/1496/22
Номер провадження 1-в/585/148/22
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
01 грудня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк,-

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 в якому він просить застосувати до нього ст.28 Конституції України, ст.7 Міжнародного пакту, переглянути його справу та змінити невідбуту частину покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким на певний строк (15 років) або звільнити від відбування покарання.

Свої вимоги мотивував тим, що він засуджений Апеляційним судом Одеської області до довічного позбавлення волі. Мотивує тим, що за час відбування покарання він одноосібно вчився та працював над своєю поведінкою, на протязі багатьох років активно приймав участь у програмах диференційованого виховного впливу, за гарну поведінку керівництво колонії покращило середовище його утримання, за весь термін відбування покарання не здійснив ні одного кримінального вчинку. Просив суд звернути увагу на норми ст.. 537 КВК України яка наділяє міський суд вирішувати питання про дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання або замінити його більш м`яким видом покарання. Діюче кримінальне законодавство України не передбачає для довічно засуджених заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, визнає тільки Президентське помилування єдиним механізмом звільнення ( ст..82 ч.2, ст..87). Конституцією України визначено основний принцип підлеглості та взаємодії законів верховенства права, а Міжднародні договори як невід`ємна частина Українського законодавства (ст..8,9) що дає можливість та право суду застосовувати останнє, в тому числі положення Міжнародного пакту о громадянських та політичних правах. Відсутність в Українському законодавстві права для довічно засуджених на звільнення або зміну довічного ув`язнення більш м`яким видом покарання є прямим порушенням його прав, формою жорсткого поводження з ним на протязі 20-ти років та статті 7 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права по відношенню до нього. Засуджений також вимагає врахувати практику Європейського суду з прав людини, як джерело права при розгляді клопотання, що передбачено діючим законодавством України, в частині визнання порушень його прав як людини і громадянина згідно ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В зв`язку з цим просив визнати, застосоване до нього покарання у вигляді довічного позбавлення волі таким, яке порушує ст. 3 Конвенції та ст.26 Міжнародного Пакту про цивільні та політичні права. В зв`язку з викладеним просив застосувати до нього ст. 28 Конституції України та ст. 7 Пакту, переглянути його справу і змінити невідбуту частину покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким на певний строк (15 років) абозвільнити від подальшого відбування покарання.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, перебуває в місцях позбавлення волі та надав заяву про розгляд клопотання без його участі.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання засудженого підтримав та просив його задоволити.
Прокурор вважав, що клопотання не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2008 року за ст.ст.115 ч.2, п.п.1,6; ст.187 ч.4 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. (а. с.9-10)
Згідно розпорядження вирок Апеляційного суду Одеської області від 29 грудня 2008 року відносно ОСОБА_5 за ст. ст.115 ч.2, п.п.1,6; ст.187 ч.4 КК України набрав законної сили 14.07.2009 року. (а.с.11).
Згідно ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Призначене вироком Апеляційного суду Одеської області від 29.12.2008 року ОСОБА_5 покарання у вигляді довічного позбавлення волі відповідає положенням та нормам КК України, які діяли на момент вчинення ним злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
З частини 5 ст.82 КК України вбачається, що покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна не відбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст. 82 КК України може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.
Статтею 51 КК України передбачені види покарань до осіб визнаних винними у вчиненні злочину, зокрема, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.
При розгляді клопотання засудженого суд виходить з вимог ч.5 ст.82 КК України, якою передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме покаранням у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років. Така заміна можлива,якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

З досліджених матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 на даний час не відбуто 15 років призначеного йому судом покарання як це передбачено ч.5 ст.82 КК України, за таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 немає.
Посилання засудженого ОСОБА_5 на порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке розтлумачене в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 липня 2013 року у справі «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства Великобританії» в частині необхідності з боку держави передбачення можливості та механізму умовно - дострокового звільнення засудженого до довічного позбавлення волі, суд вважає необґрунтованим, оскільки ч.1 ст. 87 КК України передбачена можливість здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи. Згідно ч.2 ст.87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення воді на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Таким чином Кримінальним Кодексом України передбачена можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.
Посилання засудженого ОСОБА_5 на порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.. 28 Конституції України в частині необхідності визначення термінів можливого перегляду його покарання шляхом застосування до нього умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким і встановлення проміжків часу для його повторення, а також встановлення чітких критерії, на підставі яких такий перегляд має відбуватись, суд вважає не можливим, оскільки суд не наділений такими повноваженнями і закон цього не визначає. В такому випадку на виконання рішення ЄС держава має внести зміни до законодавства на усунення встановлених порушень, а відтак, до прийняття відповідного Закону, вирішення судом порушеного в клопотанні засудженого питання законодавчо не передбачено.
За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк немає.
Керуючись ст.ст. 72,81,82 КК України , ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Роменський міськрайсуд на протязі 7 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1