Справа № 754/2629/23
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участі представника потерпілого ОСОБА_4

за участі потерпілої - ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання, щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.115ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002356 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.115ч.1 КК України.

Ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне призначення справи до судового розгляду. Зазначив, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва закінчується 14.03.2023 року, а тому заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою. Крім цього вказав, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Представник потерпілого та потерпіла не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора заперечували. Заявили клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки прокурор не довів існування ризиків, які б вимагали застосування саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказали, що у потерпілої ОСОБА_5 крім батька відсутні близькі родичі, їй необхідно доглядати хвору бабусю, що їй не вдається у зв`язку з роботою, а батько міг би їй в цьому допомогти.

Обвинувачений та захисник не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора заперечували. Вказали, що органом досудового розслідування не було здобуто доказів факту наміру умисного вбивства ОСОБА_7 , та відсутності доказів, на які посилається прокурор, які б свідчили про існування ризиків, на підстав яких ОСОБА_7 необхідно було продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Просили з врахуванням даних про особу обвинуваченого змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений у відповідності з вимогами КПК України, підстав для повернення прокурору не вбачається, провадження за обвинувальним актом визначене за підсудністю Деснянському районному суду м. Києва, підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для продовження досудового розслідування немає, суд приходить до висновку про призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу та позицію захисту, суд приходить до наступного

Прокурор, розкриваючи ризик переховування, посилається, як на тяжкість можливого покарання, що передбачає позбавлення волі від 7 до 15 років, так і на докази, які були долучені до кримінального провадження.

Існування цього ризику, на переконання суду, пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 .

За таких обставин, у разі визнання ОСОБА_7 винним в інкримінованому йому злочині, останній повинен буде понести виключно реальне покарання у виді позбавлення волі.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик переховування від правосуддя, суд також оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , (сімейного стану, роботи, місця проживання, засобів до існування) і приходить до висновку, що ризик переховуватися залишається досить актуальним, вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість ймовірного покарання за ч.1ст.115 КК України.

На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді взяття під варту не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинив загибель людини, за який передбаченого покарання лише позбавлення волі, його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, крім цього, продовжують існувати ризики, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, що підтверджують на даному етапі провадження у справі потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою.

Доводи представника потерпілого, потерпілої, захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також його твердження, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові обставини, суд вважає безпідставними. При розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Суд бере до уваги й інформацію, яку наводить сторона захисту, що ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується, є особою пенсійного віку, має визначене місце проживання. Проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, родина, характеристика особи та житло не можуть бути вирішальними, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Однак, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , його можливість переховуватись від суду, впливати на потерпілу та свідків, суд вважає, що не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи підстави застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, що інкримінуються обвинуваченому, вік та стан його здоров`я, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а термін дії обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів, тобто до 01 травня 2023 року включно, а в задовленні клопотання представника потерпілого та адвоката - відмовити.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, представник потерпілого, потерпілий.

Керуючись вимогами ст.314,315,316 КПК України,

УХВАЛИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.115ч.1 КК України на 16 березня 2023 року на 12.00год.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілого, потерпілого.

Клопотання прокурора задовольнити. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, до 01 травня 2023 року, включно.

У задоволенні клопотань представника потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: