Провадження № 1-кп/643/24/23
Справа № 643/3243/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 07.05.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білки Іршавського району, Закарпатської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну технічну освіту, призваного за мобілізацією у період воєнного стану, який перебуває на посаді старшого водія 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 2-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, маючого військове звання «солдат», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , вчинив самовільне залишення місця служби в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), за наступних обставин.

Солдат, ОСОБА_3 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 №37 призначений на посаду старшого водія 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 2-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, відповідно до ст.ст.2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який призваний за мобілізацією у період воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Крім того, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб.

Також, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.04.2022 строком на 30 діб.

У подальшому, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Відповідно до вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.

Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Однак, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, перебуваючи на посаді старшого водія 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 2-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , у квітні 2022 року став на злочинний шлях, та, діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та за відсутності поважних причин тимчасово, незаконно ухилився від проходження військової служби, провівши час на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, солдат ОСОБА_3 , діючи у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, не одержавши дозволу відповідних командирів і начальників, за відсутності поважних причин, 24.04.2022 самовільно залишив вогневу позицію взводного опорного пункту, яка розташовувалась на перехресті доріг ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , та у період часу з 24.04.2022 по 28.11.2022перебував поза місцем дислокації вказаної військової частини, обов`язки з військової служби за посадою не виконував, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, а протиправно та самочинно звільнений від обов`язку військової служби час проводив на власний розсуд.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається

ОСОБА_3 , передбачена ч. 5 ст. 407 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено у обвинувальному акті вірно.

Прокурор, підтримуючи обвинувачення, заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та про дослідження матеріалів кримінального провадження в частині допиту обвинуваченого, дослідження окремих матеріалів кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наслідки застосування частини третьої ст.349 КПК України обвинуваченому та учасникам судового провадження роз`яснені, та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд доходить висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості покладається на Збройні Сили України.

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 407 КК України, є установлений порядок проходження військової служби, який зобов`язує військовослужбовця постійно знаходитися в місці служби.

З об`єктивної сторони злочин полягає у самовільному залишенні місця служби, яке полягає у тому, що військовослужбовець залишив територію місця служби, не одержавши дозволу відповідного начальника (командира).

Під місцем служби, якщо воно не збігається з розташуванням частини, розуміється будь-яке місце, де військовослужбовець повинен у перебіг певного часу виконувати військові обов`язки або знаходитися за наказом начальника.

З суб`єктивної сторони злочин характеризується прямим умислом, при цьому ОСОБА_3 , не мав за мету ухилитися від військової служби в загалі.

Кваліфікуючою ознакою злочину є вчинення його в умовах воєнного стану.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено Указом Президента України до 26.04.2022 року. Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 до 25.05.2022 року строком на 90 діб. Указами Президента України від 22.04.2022 року №259/2022 та №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23.08.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 року №575/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21.11.2022 року строком на 90 діб. Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, в силу статті 89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, підлягає покаранню за вчинення тяжкого злочину, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

Наведені обставини вчинення злочину, що встановлені судовим розглядом, характер та спосіб вчинення злочинів, наслідки вчинення та ставлення обвинуваченого до вчиненого, у своїй сукупності, відсутність тяжких наслідків від вчиненого ним злочину; під час здійснення досудового розслідування співпрацював з органами досудового розслідування, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність збитків, суд дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 в Державній установі «Харківського слідчого ізолятора» змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції, звільнивши негайно ОСОБА_3 з під варти в залі суду.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати пов`язані із проведенням експертиз та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації або командира військової частини; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації або командиром військової частини.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_3 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини НОМЕР_1 , а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 в Державній установі «Харківського слідчого ізолятора» змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції, звільнивши негайно ОСОБА_3 з під варти в залі суду.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили покласти на прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1