УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2., за участю секретаря ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/14130/22 в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001175 від 21.05.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просить: скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року у справі №761/14130/22 та від 13.01.2022 на автомобіль марки TOYOTA CAMRY чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рамках кримінального провадження №0001175 від 21.05.2022 року із забороною будь-яким фізичним чи юридичним особам розпоряджатися цим майном.

Мотивуючи клопотання адвокат вказує, що 01.08.2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_5. накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в рамках кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001175 від 21.05.20022 року, за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, в тому числі автомобіль марки TOYOTA CAMRY чорного кольору, н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , згідно свідоцтва серії НОМЕР_5 .

Підставою вилучення 20.07.2022 року вказаного транспортного засобу стали постанова від 21.05.2022 року про оголошення в розшук транспортного засобу, прийнятого слідчим слідчого відділення Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_6. та постанова від 21.05.2022 року про визнання речовим доказом прийнятого слідчим слідчого відділення Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_6. У своєму клопотанні слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду, оскільки наведені речі є речовими доказами, у зв`язку з чим виникла необхідність в проведені ряду експертних досліджень вказаних речей, бо у разі повернення вказаного тимчасово вилученого майна будуть створені можливості для його знищення, або переховування.

Звертаючись до слідчого судці з клопотанням про накладення арешту на даний автомобіль та обґрунтовуючи його в судовому засіданні, прокурор в основному посилався на необхідність його збереження у зв`язку з можливістю знищення майна. Слідчий суддя частково задовольнив клопотання прокурора та зазначив, що прокурором не було надано жодних доказів того, що власник майна ОСОБА_1 може приховати, пошкодити, знищити даний транспортний засіб у разі передання автомобіля. На сьогоднішній день, даний транспортний засіб оглянутий експертами, описаний та сфотографований ними, з ним були проведені відповідні дослідження та випробування, у зв`язку з чим потреба подальшого обмеження права користування ним відпала. Крім того, арештоване майно не відноситься до кримінального провадження.

Адвокат зазначає, що ОСОБА_1 не є підозрюваною у кримінальному провадженні №0001175 від 21.05.202 р. за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. З ст. 191 КК України. Даний транспортний засіб куплений ОСОБА_1 на підставі договору купівлі- продажу №5152/2021/2664526 від 06.07.2021 року. ОСОБА_1 є добросовісним набувачем. Арештоване майно не має жодного відношення до кримінального провадження, адже не несе в собі ознак знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Згідно витягу з ЄРДР підозру за даним кримінальним провадженням не оголошено жодній особі.

Постанова слідчого відділення Шевченківського управління поліцій' ГУ НП у м. Києві, ОСОБА_6. про визнання речовим доказом арештованого транспортного засобу 21.05.2022 року не містить жодних конкретних відомостей, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №00001175, що свідчить про відсутність будь-якого обґрунтування належності транспортного засобу до речових доказів відповідно до статті 98 КПК, а тому на такий не повинен був бути накладений арешт відповідно до частин 3, 10 статті 170 КПК.

Адвокат вказує, що всі необхідні слідчі дії з автомобілем марки TOYOTA CAMRY чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_1 , згідно свідоцтва серії НОМЕР_5 , на який накладено арешт, проведено ряд експертиз, а тому відпала потреба в подальшому зберіганні вказаного автомобіля у органів досудового розслідування, у зв`язку з чим вважає доцільним скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001175 від 21.05.2022 року.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_4. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд даного клопотання без її участі, просила його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, надала до суду клопотання про розгляд клопотання без її участі, долучила до клопотання копію постанови про визнання речовим доказом від 21.05.2022 року, ухвали від 01.08.2022 у справі №761/14130/22, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00001175, станом на 28.10.2022 року.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, матеріали кримінального провадження № 00001175, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №00001175 від 21.05.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.191 КК України, на підтвердження чого надано копію витягу станом на 28.10.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/14130/22 від 01.08.2022 року, накладено арешт на майно, а саме: автомобіль TOYOTA CAMRY чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , із забороною будь-яким фізичним чи юридичним особам розпоряджатися цим майном. Передано автомобіль TOYOTA CAMRY чорного кольору, н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_1 .

Постановою слідчого слідчого відділення Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6. від 21.05.2022, в тому числі автомобіль TOYOTA CAMRY, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №00001175 від 21.05.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №00001175 від 21.05.2022 вбачається, що кримінальне провадження триває та проводяться слідчі та процесуальні дії, стосовно майна, на яке накладено арешт.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки майно, з приводу скасування арешту з якого подано дане клопотання є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, наразі кримінальне провадження триває та проводяться слідчі та процесуальні дії, стосовно майна, на яке накладено арешт, будь-яких даних на спростування або зміну обставин, які передували вчиненню такої процесуальної дії, як накладення арешту, слідчому судді не надано. У зв`язку із вищевикладеним, заявником не доведено, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба або його було накладено необґрунтовано, у зв`язку із чим відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/14130/22 в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001175 від 21.05.2022 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Д.О. Гонтар