Справа № 359/373/23
Провадження № 1-кп/359/312/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0001269, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2022 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Перегуди Бориспільського району Київської області, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

по обвинуваченню у скоєнні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

Так, 17.10.2022 року о 14:50 годині, по вулиці Київський Шлях біля буд. №76 в місті Бориспіль, Київської області, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проявляючи злочинну недбалість, порушуючи п. п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), керуючи автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, допустив наїзд на пішохода, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в результаті наїзду автомобілем «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримала тілесні ушкодження а саме: перелом кістьового відростку з права, перелом правої променевої кістки, садна правого колінного суглобу, яке згідно висновку експерта № 94д від 25.10.2022 року виникло від дії тупого предмету або при падінні на такий, і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я більш як 21 день.

Згідно висновку експерта, судової автотехнічної експертизи №31564/22-52 від 19.12.2022 року в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , виконуючи належним чином вимоги п. п. 10.1, 10.9 ПДР України, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , в даній дорожній обстановці, при наявному комплексі вихідних даних, дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. п. 10.1, 10.9 Правила дорожнього руху України, а саме:

п. 10.1 ПДР, згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.9 ПДР, згідно якого, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;

Порушення ОСОБА_5 , п. п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої гр. ОСОБА_7 спричинено середньої ступеня тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора та захисника обвинуваченого, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, мети вчиненого злочину, наявності умислу тощо).

В судовому засіданні, з цього приводу, ОСОБА_5 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Просив, врахувати щире його каяття.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення повідомив, що дійсно 17.10.2022 року близько 15 год. 00 хв. керуючи транспортним засобом марки «CHEVROLET», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Київський Шлях біля буд. №76 в місті Бориспіль Київської області, а саме: здійснюючи рух заднім ходом, допустив наїзд на пішохода, гр. ОСОБА_7 , яка в результаті наїзду отримала тілесні ушкодження. При цьому, він здійснював рух заднім ходом виїжджаючи з місця паркування біля магазину, де не передбачена можливість руху пішоходів.

У цьому зв`язку у суду не виникло сумніву в істинності та правдивості показів обвинуваченого, а тому суд має можливість прийняти рішення про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення з урахуванням показів останнього.

Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за указаним кримінальним законом.

Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. Доказів зворотному в суді не здобуто.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання останньому відповідного покарання, яке, на думку суду відповідає КК України, а також меті покарання особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Так, санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а тому вчинений обвинуваченим злочини, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким.

Суд враховує, що обтяжуючою відповідальність обставиною, визначених ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин, суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить щире каяття.

Аналіз даних про особу ОСОБА_5 вказує на те, що він раніше не судимий та являється пенсіонером. Згідно медичних довідок на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується з посередньої сторони, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, з сусідами підтримує дружні відносини, стосунки з особами антигромадської поведінки та раніше судимими не підтримує, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та підстави для визначення самого виду покарання, а тому суд вище перелічені обставини, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Так, за змістом ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

У відповідності до ч. 3 ст. 65 КК підстави призначення більш м`якого покарання визначено ст. 69 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

До обставин, що пом`якшують покарання, належать згадані в ч. 1 ст. 66 КК України і визнані судом такими на підставі ч. 2 цієї статті.

Таким чином, законодавець дав право у виняткових випадках, з огляду на індивідуальні особливості вчиненого правопорушення та особу винуватого, призначити більш м`яке покарання.

При цьому суд відносить до пом`якшуючої відповідальності ОСОБА_5 таку обставину, як порушення самою потерпілою Правил дорожнього руху в якості пішохода, який заборонено поза межами обладнаних тротуарів, пішохідних доріжок чи пішохідних переходів. Саме те, що потерпіла опинилась на шляху руху транспортного засобу ОСОБА_5 заднім ходом, і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. У цьому зв`язку, обвинувачений так само мав можливість розраховувати, що пішохід потерпіла дотримуватиметься ПДР (розділ №4 «Обов`язки і права пішохода» та не опиниться на проїжджій частині паркувального майданчику позаду його автомобіля. З цього приводу, звичайно, така обставина не виключає відповідальність водія, однак суттєво зменшує небезпечність дій обвинуваченого у цьому зв`язку.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також характеристику обвинуваченого, його матеріальне становище, його відношення до скоєного, вік обвинуваченого, який являється пенсіонером, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України нижче від найнижчої межі із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

При цьому, суд вважає за необхідне позбавити права керування транспортними засобами на один рік, незважаючи на можливість призначення основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Дана міра покарання відносно обвинуваченого, в даному випадку, з урахуванням його відношення до скоєного, на думку суду, є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого тощо.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні у виді витрат на залучення та проведення експертиз в розмірі 9438 грн. 50 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався, підстав для обрання судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 318, 322, 342-352, 358, 363-368 КПК України, ст. 3, 21, 25 50, 63, 65-66, 69, ч. 1 ст. 286 КК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Засуджений ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ) зобов`язаний сплатити суму штрафу на рахунок Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010103; код класифікації доходів: 21081100), - в місячний строк з моменту набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ) - на користь Держави України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010103; код класифікації доходів: 24060300); назва платежу: за проведення експертизи по кримінальному провадженню №0000042) 9438 (дев`ять тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 50 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази в кримінальному провадженні, а саме транспортні засоби: автомобіль марки «Сhevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання власнику, залишити в користуванні власника ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Суддя ОСОБА_1