ЄУН 389/2223/22
Провадження №1-кп/389/117/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 01.08.2022 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.04.2017 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.ч.1,3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іпитовим строком на 2 роки; 09.08.2018 іспитовий строк скасовано та та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки,

обчинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

26.07.2022 близько 19.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме на крадіжку належних ОСОБА_6 грошових коштів з кишені штанів, які знаходились в приміщенні кімнати житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічено сторонніми особами, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно повторно викрав з задньої лівої кишені штанів, які знаходились в приміщенні кімнати житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належні ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 600 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Таким чином, своїми та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 28.09.2022 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим, відповідно до умов якої сторони угоди у кримінальному провадженні №20000511 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. При цьому, прокурор та обвинувачений між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на два роки. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання ОСОБА_4 умов угоди, буде підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор просили затвердити угоду, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_4 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному, завдану шкоду відшкодовано в повному обсязі.

Прокурор зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України.

Захисник в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши про те, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з прокурором, передбачені ч. 2 ст. 473 та ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного ОСОБА_4 , який позитивно характеризується, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання, якими є: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому узгоджена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Завдану потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, відшкодовано обвинуваченим у повному обсязі.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 372, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.09.2022 року між прокурором Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000511 від 01.08.2022.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без дозволу органу пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, з урахуванням ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1