У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/8269/22

№ 1-кс/183/1996/22

07 грудня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданніклопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , погоджене прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 03 квітня 2017 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ваніне Ванінського району, Хабаровського краю Російської федерації, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :

Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000165 від 03 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , погоджене прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 03 квітня 2017 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до статті 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з громадянином ОСОБА_6 був укладений контракт про проходження військової служби. ОСОБА_6 був прийнятий на військову службу за контрактом особу рядового складу.

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 87 від 26.06.2014 року старшого сержанта ОСОБА_6 залишено спостерігачем за пунктом постійної дислокації, зазначеної військової частини.

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_6 було надано чергову відпустку за 2014 рік.

Будучи військовослужбовцем, старший сержант ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 261, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свято і непорушно додержуватися законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з тим, старший сержант ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу, без поважних причин, з відпустки за, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та проводить час на власний розсуд.
19.08.2014 року старший сержант ОСОБА_6 не з`явився з відпустки до місця несення військової служби, а саме до військової частини НОМЕР_1 та ухиляється від проходження служби , без поважних причин, яка на той час розташовувалась у м. Луганськ, Луганської області, чим фактично - протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби.

Таким чином викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_6 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
29.06.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та цього ж дня було направлено до військової частини останнього. До цього часу ОСОБА_6 до військової частини не повернувся, до виконання службових та посадових обов`язків не приступив.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, зазначила, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами, вказала, що існують ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просила його задовольнити.
Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею установлено доведеним, що зазначені у клопотанні обставини указують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу.
Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000165 від 03 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази, зокрема, протоколи допиту свідків, в їх сукупності, та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 407 КК України.
29 червня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, у зв`язку з неможливістю особистого вручення у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Повідомлення про підозру в порядку ч. 2 ст. 135, ст. 278 КПК України здійснено шляхом направлення адміністрації за місцем проживання ОСОБА_6 , тобто ОСОБА_6 належним чином повідомлений про підозру.

Також, слідчий суддя вважає доведеним указаний прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке хоча і віднесено до категорії нетяжкого злочину, однак за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років. Про існування вказаного ризику свідчить і те, що підозрюваний на виклики слідчого, направлені в порядку ч. 2 ст. 135 КПК України, не з`явився, не повідомив про причини неявки орган досудового розслідування.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та фактично вже переховується від органів досудового розслідування, внаслідок чого - доводи сторони обвинувачення в частині наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України частині є доведеними.
Водночас, слідчий суддя вважає ризики, передбачені п. 2-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на час розгляду клопотання про затримання з метою приводу недоведеними, однак недоведеність цих ризиків, враховуючи вказане вище, не є суттєвою підставою, яка впливає на вирішення клопотання в цілому.
Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують обставини, зазначені у п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, які мають важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:
1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;
2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;
3) відкликання ухвали прокурором.
Керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , погоджене прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 03 квітня 2017 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ваніне Ванінського району, Хабаровського краю Російської федерації, з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Після затримання, у встановлені кримінально-процесуальним законодавством строки, доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу зупинити до моменту виконання цієї ухвали в частині приводу підозрюваного.
Виконання ухвали в частині затримання ОСОБА_6 доручити співробітникам Другого оперативного відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 .

Ухвала діє до 07 червня 2023 року включно та втрачає законну силу 08 червня 2023 року.
Повний текст ухвали оголошено 09 грудня 2022 року о 13.00 годині.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1