УХВАЛА

Іменем України

Справа № 684/236/21

Провадження № 1-кп/684/5/2023

14 лютого 2023 року смт Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Стара Синява клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 22 березня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Старосинявського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 22 березня 2021 року, про обвинувачення про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним до суду клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з правом внесення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладенням обов`язків згідно ч.5 ст. 194 КПК України в разі її внесення. В обґрунтування посилається на те, що вказаний запобіжний захід було обрано щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування та в подальшому 29.06.2021 змінено на домашній арешт в нічну пору, строк дії ухвали про застосування якого закінчився 13.07.2021 у зв`язку з неявкою обвинуваченого у підготовче засідання 09.07.2021, що унеможливило розгляд питання про продовження строку дії запобіжного заходу. Також неприбуття обвинуваченого ОСОБА_5 до суду без поважних причин мало місце 25.08.2022, 12.10.2022, 27.10.2022, 30.11.2022 та 08.12.2022. Прокурор у клопотанні вказує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (3 епізоди), яке є особливо тяжким злочином, а також наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати та є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених, можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 заперечили відносно клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо наявності таких ризиків не надано жодних доказів та підтвердження їх обґрунтування. Захисник зауважує, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчився та тривалий час щодо обвинуваченого запобіжний захід не обирався, обвинувачений не вчиняв жодних дій з метою переховування від суду, захисник подавав клопотання про відкладення засідань, наявні докази щодо хвороби обвинуваченого. Також захисник вказує, що обвинувачений одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, працює неофіційно таксистом, має встановлену третю групу інвалідності. Обвинувачений ОСОБА_5 не визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів та бажає довести свою невинуватість, а не ухилятись від суду. Тому, вважають необґрунтованим та безпідставним клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять в його задоволенні відмовити.

Потерпілий ОСОБА_10 та його представник погодились із клопотанням прокурора.

Інші обвинувачені та їх захисники думку щодо клопотання прокурора не висловлювали.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За змістом ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Так, при вирішенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, яке за ступенем тяжкості у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Такоє суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_5 , з огляду на санкцію статті обвинувачення, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину та у разі доведеності його вини, можливість призначення йому судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, зможе переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час обвинувачується у вчиненні декількох епізодів кримінальних правопорушень та на розгляді іншого суду перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.190 КК України. Також суд вважає доведеним, що існує ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливого незаконного впливу обвинуваченого на інших обвинувачених, потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі анкетні дані вказаних осіб, так як останній ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, при цьому, усі потерпілі на свідки у судовому засіданні ще не допитані, тому вказаний ризик не відпав.

Тому, вирішуючи клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу, суд погоджується з доводами прокурора про наявність на час розгляду кримінального провадження ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, однак обставини, на які посилається прокурор у клопотанні не є достатніми для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найсуворішим запобіжним заходом, прокурором не доведена неможливість для запобігання вказаних ризиків застосувати більш м`який запобіжний захід, тому суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому покидати житло в період з 22.00 год. до 07.00 год. та покласти на нього відповідні обов`язки, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, при цьому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, на даний час, не зможе запобігти наявним ризикам.

Суд також враховує обставини, що згідно ст. 178 КПК України мають бути враховані при обранні запобіжного заходу, зокрема особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні неповнолітнього сина, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я обвинуваченого, те, що йому встановлена ІІІ група інвалідності, відсутність судимостей, однак наявність підозри в іншому кримінальному провадженні, розмір майнової шкоди, у заподіянні якої він обвинувачується.

Разом з тим, суд враховує, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому доказів того, що обвинувачений порушував умови зазначеного запобіжного заходу не встановлено, а тому вважає за можливе на даний час заборонити останньому залишати житло лише в нічний період доби.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на них обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, який полягає в забороні залишати житло за місцем проживання за адресою: по АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає м.Вінниця, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 14 квітня 2023 року включно.

Копію ухвали надіслати відповідному органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для виконання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що, відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Головуюча суддя ОСОБА_1