Справа №760/6225/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000152 від 08 липня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

20.03.2023 року до Солом`янського районного суду міста Києва засобами поштового зв`язку надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000152 від 08.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Київською обласною прокуратурою 08.07.2022 року на підставі повідомлення Головного управління з протидії системним загрозам управлінню державою Департаменту захисту національної державності СБ України від 20.06.2022 року № 5/6/4/2-8187 внесено відомості до ЄРДР за № 0000152.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ряд громадян на території Київської області здійснюють незаконне зберігання, переміщення та збут підакцизних тютюнових виробів тютюнових сумішей для кальяну.

Зокрема, до вказаної протиправної діяльності причетні службові особи ТОВ «ХУКА ФЕМЕЛІ» (), службові особи ТОВ «Д.С.К. ТРЕЙДІНГ» (), службові особи ТОВ «ДАРКСАЙД УКРАЇНА» (), ТОВ «Імперія МД» () та ФОП ОСОБА_4 .

Так, вказані особи всупереч повного ембарго щодо імпорту всіх товарів походження з Росії відповідно до постанови КМУ № 426 від 09.04.2022 року, за попередньою змовою із службовими особами заводів-виробників ТОВ «СМОКИШАФТ» (РФ, Республіка Татарстан, м. Казань, вул. Технічна, 17 В), ТОВ «Преміум тобако» (РФ, м. Нижній Новгород, вул. Кащенко, 9 пом. 6) здійснюють незаконне ввезення продукції «табак для кальяну» TM «ELEMENT» та ТМ «DARKSIDE» та оптову торгівлю тютюновими виробами, які потрапляють до України контрабандним шляхом.

Незаконне зберігання та збут незаконно ввезених тютюнових виробів російського виробництва TM «ELEMENT», ТМ «DARKSIDE», а також ТМ «D-Gastro», ТМ «D-mini», ТМ «Satir», ТМ «Just Smoke», ТМ «Spectrum», ТМ «Сєвєрний», ТМ «Hype Tobacco» та інших тютюнових виробів відбувається на території Київської області з використанням інтернет-магазинів www.aladin.kiev.ua, www.habibi.com.ua, www.smokybox.com.ua, www.grizzlyhookah.com.ua, www.tabakka.com.ua та ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами аналізу ЗЕД з початку 2019 року по теперішній час встановлено, що більшість імпортної продукції «тютюн для кальяну», яку відповідно до відкритих джерел, а саме сайтів «Інтернет -магазинів», які мають відношення до фігурантів вказаного кримінального провадження, запропоновано покупцям, офіційно на територію України не надходило.

До торгівельних марок імпортної продукції «тютюн для кальяну», які представлені в Інтернет - магазинах та були незаконно ввезені на митну територію України належать: ТМ «Arawak» (виробник Домінікана), TM «Asti» (виробник Німеччина, рф), ТМ «Buta» (виробництво Йорданії), ТМ «Chaos» (виробник Німеччина), TM «Daim» (виробник Туреччина, продукція, окрім фасування вагою 100 грам), ТМ «Drugoy» (виробник рф), ТМ «Duft» (виробник рф), ТМ «Fasil» (виробник Туреччина), ТМ «Nakhla» (виробник Єгипет), ТМ «Naul» (виробник Німеччина), ТМ «Sarbetli» (виробник Туреччина), ТМ «Sultan» (виробник Йорданія), ТМ «Северный» (виробник рф), ТМ «Afzal» (виробник Індія), ТМ «Amy» (виробник Німеччина), ТМ «Balli» (виробник Туреччина), ТМ «Dobacco mini» (виробник рф), ТМ «М-18» (виробник рф), ТМ «Mazaya» (виробництво ОАЕ), ТМ «Social smoke tobacco» (виробник США), ТМ «Jibiar» (виробник Туреччина), ТМ «Milano» (виробник Німеччина), ТМ «Starbuzz» (виробник США), ТМ «Banger» (виробник рф), ТМ «Smoke Angels» (виробник рф), ТМ «Virginia» (виробник рф), ТМ «Start now» (виробник Йорданія), ТМ «Al-waha» (виробник Йорданія), ТМ «Alnuma» (виробник ОАЕ), ТМ «Aqua mentha» (виробник Туреччина), ТМ «Azure» (виробник США), ТМ «Gixom» (виробник Туреччина), ТМ «Al shaha» (виробник Туреччина), ТМ «Cultt» (виробник Німеччина), ТМ «Endorphin» (виробник рф), ТМ «Monster tobacco» (виробник рф), ТМ «Satуr» (виробник рф), ТМ «Taori»(виробник Індонезія), ТМ «True passion» (виробник Німеччина), ТМ «White angle» (виробник Туреччина), ТМ «Chaba» (виробник рф), ТМ «Chabacco» (виробник рф).

Згідно наявних даних, середній термін придатності продукції «тютюн для кальяну» складає 2-3 роки з дати його виробництва.

Встановлено, що вищевказані Інтернет - магазини здійснюють зберігання та реалізацію підакцизних тютюнових та інших нікотиновмістних виробів без відповідних, встановлених законодавством України, ліцензій.

Крім того, більшість тютюнової продукції, реалізовуються без нанесення марок акцизного податку України.

Отже, вказана контрафактна тютюнова продукція та нікотиновмістні вироби можуть містити потенційно небезпечні (отруйні) речовини (хімічні речовини, ароматизатори, концерогени, консерванти, нітрозаміни тютюнового диму), вживання яких може призвести до негативних наслідків для життя та здоров`я людей.

На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.12.2022 року (справа № 760/18527/22, провадження № 1-кс/760/6149/22) старшим детективом підрозділу детективів ТУ БЕБ у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 21.12.2022 року проведено обшук земельної ділянки та садового будинку, розташованого на ній, що за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований садовий будинок, в якому фактично проживає «директор» (контролер) Інтернет сайтів www.grizzlyhookah.com.ua та www.smokybox.com.ua ОСОБА_6 , у ході якого було виявлено та в подальшому вилучено: товарні чеки за період 2017-2020 рр.; книга обліку доходів ОСОБА_6 ; реєстраційні документи ФОП; банківська картка НОМЕР_1 (ключ до рахунку Приватбнк); договір суборенди приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ; рахунки на оплату та чорнові записи; печатка ФОП « ОСОБА_7 » (ІПН НОМЕР_2 ).

Відповідно до постанови старшого детектива підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 від 22.10.2022 року вказані речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в клопотанні посилається на те, що з метою збереження вилученого, запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

У судове засідання учасники справи, визначені ч. 1 ст. 172 КПК України, не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному процесуальним законом. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Детектив подав через канцелярію суду заяву, якою просив долучити до клопотання копії ухвал слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, вбачається наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

При розгляді клопотання встановлено, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у місті Києві та Київській області, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 08.07.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

З фабули кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом здійснення на території Київської області незаконного зберігання, переміщення та збут підакцизних тютюнових виробів тютюнових сумішей для кальяну.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.12.2022 року (справа № 760/18527/22) клопотання старшого детектива підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про проведення обшуку в рамках вказаного кримінального провадження було задоволено частково, надано дозвіл на проведення обшуку земельної ділянки та садового будинку, розташованого на ній, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований садовий будинок, власником якої є ОСОБА_9 , в якому фактично проживає ОСОБА_6 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а саме: незаконно виготовлених/ввезених тютюнових виробів (тютюнових сумішей для кальянів) без марок акцизного податку встановленого зразку або з підробленими марками акцизного податку; підроблених марок акцизного податку; чорнових та рукописних записів, в яких міститься інформація про вчинення кримінального правопорушення; договорів (контракти, рахунки-фактури), додаткових угод, специфікацій до них; податкових накладних, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, інших документів, що підтверджують завантаження/розвантаження та транспортування товарно-матеріальних цінностей; платіжних доручень; банківських виписок з оплати відвантаженого, придбаного товару (послуг, робіт), актів взаємозвірок в односторонньому порядку, договорів та первинних бухгалтерських документів про подальший рух товарів, журналу-ордеру по рахунку № 361 (Розрахунки з вітчизняними покупцями), журналу-ордеру по рахунку № 281 (Товари на складі), карток складського обліку; копіювання інформації з системних блоків, ноутбуків, флеш-накопичувачів, оптичних носіїв інформації, засобів мобільного зв`язку, які використовувались при здійсненні злочинної діяльності, магнітних носіїв інформації здобутих злочинним шляхом, за участі спеціаліста, а у разі неможливості копіювання на вилучення даної техніки.

21.12.2022 року на підставі зазначеної ухвали було проведено обшук приміщення за вказаною адресою, під час проведення якого було виявлено та вилучено майно, перелік якого міститься у відповідному протоколі та на яке прокурор просить накласти арешт.

Постановою старшого детектива підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 від 22.10.2022 року вилучене в ході проведення обшуку майно визнано речовими доказами та приєднано їх до матеріалів кримінального провадження.

Після проведення вказаної слідчої (розшукової) дії до суду засобами поштового зв`язку було подано клопотання про накладення арешту на вилучене в ході обшуків майно, яке було ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.01.2023 року (справа № 760/19645/22) повернуто для усунення недоліків.

Копія ухвали засвідчена була 09.01.2023 року, отримавши яку, прокурором було повторно подано клопотання, яке ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2023 року (справа № 760/637/23) було повернуто для доопрацювання.

Прокурор знову звернувся з клопотання після отримання вказаної ухвали (дата засвідчення копії ухвали - 31.01.2023 року), яке йому було повернуто ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2023 року (справа № 760/2775/23) та встановлено строк в 72 год. з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків. Копія вказаної ухвали згідно наявної розписки була отримана детективом 15.03.2023 року.

Після чого, 20.03.2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшло вчетверте направлене 18.03.2023 року клопотання про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку земельної ділянки та садового будинку, розташованого на ній, що за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований садовий будинок, в якому прокурор посилається на необхідність збереження вилученого, запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 96-2 Кримінального кодексу України.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна (ст. 64-2 КПК України).

Відповідно до ч 1. ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Однак, клопотання прокурора вказаним вимогам не відповідає.

Так, до поданого клопотання не долученого жодних з документів, зокрема, протоколів огляду чи постанови про призначення експертиз, які б свідчити про необхідність вилучення вказаних речей та документів.

Визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні очевидно є передчасним, належним чином необґрунтованим та немотивованим, винесеним без належного врахування обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення та доведення, що вказане майно є таким, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину та підлягає обтяженню.

Постанова про визнання речовими доказами від також не містить належного обґрунтування щодо підстав визнання вилученого майна речовими доказами та його значення для кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вбачає, що в клопотанні прокурором не вказано ґрунтовних та достатніх правових підстав необхідності накладення арешту на вилучене в ході проведення 21.12.2022 року обшуку майно, не вказаний його зв`язок із кримінальним правопорушенням, не доведено, яке доказове значення воно має для даного кримінального провадження.

За ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, за змістом ч. 2 цієї статті для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя має встановити та врахувати перелічені обставини за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження та, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести вказані підстави у рішенні.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, зокрема, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 93, 94, 98, 131-132, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000152 від 08 липня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: