В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1308/22

Провадження № 1-кп/348/120/23

17 січня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Надвірна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111, яке надійшло з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорні Ослави Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, який утриманців не має, в силу ст. 89 КК України не судимого, пенсіонера, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 умисно завдав побої потерпілому ОСОБА_4 , які завдали йому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Кримінальне праворушення ним вчинено при наступних обставинах.

23 липня 2022 року близько 19:30 год. неподалік продуктового магазину, що в АДРЕСА_1 між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 розпочався словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту у обвинуваченого ОСОБА_6 виник умисел на завдання побоїв потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно? усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс два удари правою рукою в область обличчя та потиличної ділянки голови потерпілому ОСОБА_4 , завдаючи йому таким чином фізичний біль. В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 було завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, надав показання про обставини вчинення кримінального правопорушення. Суду пояснив, що 23 липня 2022 року біля 18-00 в с. Білі Ослави по вул. М.Підгірянки він зайшов до магазину, і, оскільки було жарко, купив пиво. Присів до столика та пив пиво. За сусіднім столиком сидів потерпілий ОСОБА_4 та ще троє чоловіків, вони також пили пиво. Від їхнього столику прозвучали нецензурні слова. Його ті слова зачепили. Після чого він пішов до них зробити зауваження та привітатися. Він поздоровався з кожним за руку, ОСОБА_4 затримав та потіг його руку, від чого він похитнувся та впав на землю. Підвівся та наніс удари кулаком правої руки двічі, один удар в обличчя, другий в потилицю ОСОБА_4 , та відійшов вбік. Після того, ОСОБА_7 наздогнав його та ударив в область брови. Після всього підійшов власник магазина та всі разом пішли дивитися відео с камер спостереження. Вважає себе невинним, так як він захищався від дій потерпілого ОСОБА_4 та і взагалі він його не ударив, а «погладив». Зазначив, що під час проведення слідчого експерименту було сфальсифіковано протокол та він наніс лише один удар, однак, в подальшому визнав, що наніс два удари потерпілому. Цивільний позов не визнає у повному обсязі, витрати на правову вимогу також не визнає.

Не зважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю доводиться показаннями потерпілого та свідків, перевірених і досліджених судом в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 23 липня 2022 року близько 19-30 год. в с.Білі Ослави по вул. М.Підгірянки в кафе біля магазину він разом із знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сиділи за столиком, спілкувалися, пили пиво. Обвинувачений ОСОБА_6 підійшов, привітався, коли вітався з ним, то подав руку з-за спини та потянув і притиснув її до шиї, він відсмикнув руку ОСОБА_6 , від чого той упав. Коли підвівся, то наніс йому два удари кулаком, один в область губи, другий в потилицю. Після цього ОСОБА_6 відійшов від їхнього столика. Він наздогнав його та ударив його в ділянку брови. Від удару в нього боліла голова, губа була розбита, текла кров. В той день до лікарні не звертався, сусід- медичний працівник дав йому таблетку. Після цих подій відчував безсоння, душевні страждання та сором. Син обвинуваченого дзвонив йому після цього, погрожував посадити. Одразу до поліції не звертався, приблизно через п`ять днів звернувся із заявою.

Він сидів у кріслі, не передбачав, що так може статися. Обвинувачений був напідпитку та у нього була словесна перепалка із ОСОБА_8 . Раніше з обвинуваченим були напружені відносини, оскільки сім`я останнього забрала гроші за компенсацію від повені, хоча не постраждала. Нецензурною лайкою в бік обвинуваченого він не висловлювався.

Цивільний позов підтримує в повному обсязі, а також просить стягнути сплачені витрати на правничу допомогу. Просить обрати обвинуваченому покарання згідно із законом.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 дав суду показання, про те, що 23 липня 2022 року він разом із знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_4 сиділи біля магазину та пили пиво. Обвинувачений ОСОБА_6 сидів із сусідом за сусіднім столиком, також пили пиво, був добряче на підпитку. Підійшов обвинувачений ОСОБА_6 привітався з кожним за руку, руку потерпілого ОСОБА_7 потянув, останній його відштовхнув, від чого обвинувачений ОСОБА_6 упав, коли підвівся, то ударив ОСОБА_4 двічі: один раз по голові, другий в область обличчя. Коли обвинувачений відходив від їхнього столика, то говорив: «Ти ще мене запам`ятаєш», це прозвучало як погроза. Між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 була розмова з приводу повені та допомоги постраждалим. Обвинувачений питав у потерпілого «Чого та на подвір`ї у мене був?». Після тієї повені у 2020 році була комісія, проводило зйомки телебачення, та на подвір`ї у обвинуваченого було багато людей, також був присутній потерпілий ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду дав показання, про те, що 23 липня 2022 року близько 16-00 год. він разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 сиділи біля магазину в с. Білі Ослави, пили пиво. Обвинувачений ОСОБА_6 також сидів за сусіднім столиком, пив пиво, підійшов та привітався, при цьому потянув руку ОСОБА_4 , останній його відштовхнув, після чого ОСОБА_6 упав. Коли обвинувачений підвівся, то наніс два удари обвинуваченому, розбив губу та ударив по голові. Коли обвинувачений ОСОБА_6 відійшов, потерпілий ОСОБА_4 його наздогнав та наніс один раз в область голови. Погроза від обвинуваченого прозвучала, дослівно не пам`ятає. Обвинувачений перший почав конфлікт та наніс два удари, потерпілий сидів, коли йому наносили удари. Обвинувачений був напідпитку та агресивний. Коли підійшов, то просто поздоровався, ніяких зауважень їм не робив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду дав показання про те, що 23 липня 2022 року ввечері він разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сиділи біля магазину в с. Білі Ослави, пили пиво. За сусіднім столиком сидів обвинувачений ОСОБА_6 разом із сусідом. Потім обвинувачений ОСОБА_6 підійшов, привітався, потянув за руку потерпілого ОСОБА_4 , останній його відштовхнув, після чого ОСОБА_6 упав спиною на стійку парасольки. Коли обвинувачений ОСОБА_6 підвівся, то наніс два удари потерпілому по голові. Він не пам`ятає такого, щоб обвинувачений робив їм якісь зауваження. Він сам нагадав обвинуваченому за повінь, через то обвинувачений ОСОБА_6 був нервовий. Потерпілий ОСОБА_4 був присутній на подвір`ї у обвинуваченого, коли приїздили журналісти та проводили зйомки з приводу повені. Весь конфлікт тривав 10-15 хвилин.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду дав показання про те, що в липні 2022 року, точну дату він не пам`ятає, ввечері він пішов до магазину, купив хліба та пиво, сів на вулиці за столик, підійшов обвинувачений ОСОБА_6 також з пивом. Від столика, де сидів потерпілий, прозвучали якісь слова, які саме він не розібрав. Він не може сказати, хто з чотирьох хлопців сказав ту фразу. ОСОБА_6 пішов до них розбиратися. Він увесь цей час сидів за іншим столом, боком та нічого не чув і не бачив. Коли обвинувачений повернувся, у нього була кров на чолі та на футболці. Ніхто йому не погрожував, ні з ким ніяких розмов з приводу конфлікту у нього не було.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується зібраними по справі і дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності:

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.08.2022, згідно якого прийнято заяву потерпілого ОСОБА_4 про те, що 23.07.2022 р. біля 19 год.30 хв. в с. Білі Ослави по вул. М.Підгірянки біля магазину «Продукти» ОСОБА_6 наніс йому два удари по голові (а.с. 65-66);

- постановою про визнання речовим доказом від 04.08.2022, згідно якої CD-R диск із відеозаписом, який надав ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.72);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.08.2022 з доданою фототаблицею, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив нанесення двох ударів кулаком правої руки потерпілому та показав механізм їх нанесення (а.с.69-71);

- протоколом огляду відеозапису від 04.08.2022 (а.с.73-78);

- відеозаписом з камер відеоспостереження біля магазину в с.Білі Ослави по вул.М.Підгірянки, на якому зафіксовано момент нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 двох ударів кулаком руки в область голови потерпілого ОСОБА_4 (а.с.84);

Також в судовому засіданні були досліджені матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого (а.с. 79-83).

Доводи обвинуваченого, про те, що він наніс удар, захищаючи себе та взагалі «погладив» потерпілого, суд вважає такими, що спрямовані на пом`якшення відповідальності та не відповідають встановленим обставинам в судовому засіданні. Дії обвинуваченого суд розцінює саме як умисні та направлені на заподіяння побоїв потерпілому ОСОБА_4 , які завдали йому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, та такі дії свідчать про те, що обвинувачений діяв з прямим умислом.

Будь-яких об`єктивних, належних та допустимих доказів того, що обвинувачений заподіяв потерпілому побої з метою захисту охоронюваних законом своїх прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, стороною захисту не надано, не встановлено зазначеної обставини й судом.

Однак, такі пояснення та твердження суд розцінює, як обраний ним спосіб свого захисту.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого в умисному нанесенні побоїв потерпілому, які завдали йому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, ґрунтується на досліджених у судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, даних у судовому засіданні показаннях потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , які послідовні і логічні і не викликають сумнівів у суду в їх правдивості, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Потерпілий в судовому засіданні дав суду послідовні показання, які відповідають фактичним обставинам справи, конкретизував їх, наполягає на них.

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального проступку, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого, свідків, письмовим доказам по справі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України, оскільки він умисно завдав побої потерпілому ОСОБА_4 , які завдали йому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального правопорушення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого доведена дослідженими доказами, показаннями свідків, встановлено, що обвинувачений наніс два удари потерпілому. І лише тому, що потерпілий вчасно не звернувся до органів поліції із заявою, дії обвинуваченого кваліфіковано саме за ч.1 ст. 126 КК України, однак не оспорює кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений пояснює свою поведінку самозахистом, однак, в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений затягнув руку, а потерпілий відштовхнув його, що підтвердили свідки. Пояснення обвинуваченого спрямовані на ухилення від відповідальності. Обвинувачений однозначно не підтвердив, що саме потерпілий щось говорив на його адресу. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого, потерпілий отримав фізичний біль, та моральні страждання. Просив обрати покарання відповідно до закону. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підтримав повністю, також просив стягнути з обвинуваченого витрати на правничу допомогу.

Потерпілий в судовому засіданні просив призначити покарання згідно чинного законодавства, та задовольнити цивільний позов.

Обвинувачений в судовому засіданні вважав себе невинним, зазначив, що потерпілий його першим ударив та першим спровокував конфлікту ситуацію. Цивільний позов не визнав, вважає, що йому завдано більшої моральної шкоди, оскільки він старший за віком. Це був його моральний обов`язок припинити дії потерпілого, останній вибачення у нього не попросив.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Вирішуючи питання щодо обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд виходить з наступного:

Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений винним себе не визнав, навпаки, вважав, що потерпілий сам спровокував конфлікт, хоча і не заперечував обставини вчинення ним кримінального правопорушення, однак, дій спрямованих на вибачення, засудження своєї поведінки не вчиняв.

Крім того, суд вважає, що пом`якшуюча обставина активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки обвинувачений під час надання показів зазначив, що слідчим було сфальсифіковано протокол слідчого експерименту та він наніс лише один удар, хоча в подальшому і визнав, що наніс два удари потерпілому. Така процесуальна поведінка обвинуваченого не дає суду підстав для врахування активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення у якості пом`якшуючої покарання обставини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про виключення з обвинувачення посилання на обставину, що пом`якшують покарання- щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Таким чином обставин, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який в силу статті 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується з позитивного боку, є пенсіонером та особою похилого віку, на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, його процесуальну поведінку в судовому засіданні та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ст.50 КК України, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального проступку та особі обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням необхідно задовільнити частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Вирішуючи позов щодо стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного:

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, юридичної чи фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 постанови № 4 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував характер вчиненого кримінального проступку, ступінь вини обвинуваченого, характер немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, вимушені зміни ритму життя, наявність фізичного болю від заподіяних побоїв, тривалість неправомірних дій та дійшов висновку, за яким погоджується, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди у сумі 15000 гривень є завищеним і з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь потерпілого моральну шкоду саме в розмірі 2000 грн.00 коп.

Щодо витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку.

Главою 8 КПК України визначено процесуальні витрати у кримінальному провадженні, ст.120 КПК України до них віднесено витрати на правову допомогу, частиною 2 даної статті передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, відповідач.

У разі ухвалення обвинувального вироку, відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Надання адвокатом ОСОБА_5 потерпілому-цивільному позивачу ОСОБА_4 правової допомоги підтверджуються договором про надання правничої (правової) допомоги № 49/08/2022 від 23.08.2022, додатковою угодою № 1 від 22.12.2022 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 49/08/2022 від 23.08.2022, ордером на надання правничої правової допомоги від 31.08.2022, детальним описом робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом від 22.12.2022, з якого вбачається, що загальна сума наданих послуг становить 6000, 00 грн. та квитанцією про сплату грошових коштів № 20/12/2022 від 22.12.2022 у сумі 6000,00 грн. (а.с.62-63, 88-90).

Як вбачається з п.п. 3.2 договору про надання правничої допомоги, порядок обчислення адвокатського гонорару: складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань погодинна оплата. Вартість однієї години 1000 (одна тисяча) грн. Представництво інтересів клієнта в підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, судах, правоохоронних органах і т.д. фіксований розмір оплати. Вартість послуги в межах однієї години становить 1000 (одна тисяча) гривень.

Додатковою угодою № 1 від 22.12.2022 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 49/08/2022 від 23.08.2022 визначено, що адвокат та клієнт дійшли взаємної згоди щодо визначення загальної ціни договору, у зв`язку з чим, пункт 3.2 договору викладено в новій редакції, а саме: «3.2. Сторони договору погодили, що гонорар адвоката визначений у фіксованій формі та становить 6000 (шість тисяч) грн.. 00 коп.

З детального опису робіт вбачається, що вартість усної консультації ОСОБА_4 з приводу кримінального провадження становить 500,00 грн.; вартість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження становить 1000,00 грн.; складення позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 1500,00 грн.; вартість участі в судових засіданнях складає 3000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 6000,00 грн.

З квитанцій про оплату послуг вбачається, що цивільним позивачем оплачено адвокату послуги надання за правової допомоги на загальну суму 6000,00 грн.

Вказаний розмір судових витрат погоджений адвокатом та клієнтом. Надані послуги правничої допомоги оплачені в повному об`ємі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами.

Таким чином, суд вважає, що доводи цивільного позивача щодо співмірності процесуальних витрат на правову допомогу є обґрунтованими.

Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_6 не обиралася та підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2000 ( дві тисячі) грн. 00 коп., а також витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) грн.00 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1