Справа № 362/6772/15-к
Провадження № 1-кс/362/73/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові заяву ОСОБА_3 про відвід судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у кримінальному проваджені № 00000805 щодо

ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_5 ;

заявник ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

У провадженні судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 00000805 щодо ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

20 січня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду даного кримінального провадження, обґрунтована тим, що 25 листопада 2022 року він подав до Вищої ради правосуддя дисциплінарну скаргу щодо судді ОСОБА_4 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 і захисник ОСОБА_6 підтримали заяву про відвід судді, просили її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні щодо розгляду заяви про відвід судді поклався на розсуд суду.

Інші учасники вказаного кримінального провадження в судове засідання з розгляду заяви про відвід судді не прибули, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини 3 статті 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відвід повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція) і статті 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказав, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Водночас одним із найважливіших принципів судочинства є nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, які не влаштовують.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Суд окремо наголошує на тому, що відповідно до пункту 2 рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником такого судового провадження скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за статтею 376 Кримінального кодексу України.

Відтак, вивчивши аргументи заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду даного кримінального провадження, суд констатує, що у випадку, що розглядається, доводи заявника щодо наявності обставин, які викликають сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_4 при розгляді даного кримінального провадження не знайшли свого підтвердження.

Отже, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 26, 75, 80-81 КПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не оскаржується.

Повний текст ухвали оголошено 30 січня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1