ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6488/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/59/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 р. Тернопільський апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі Тернопільського апеляційного суду 28 грудня 2022 р. матеріали справи за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 р. у кримінальному провадженні за №0000355, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 лютого 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2018 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням 3 років іспитового строку,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.05.2018 року до покарання, призначеного за цим вироком, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1(один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 . При цьому посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставами для скасування оскаржуваного вироку. Також просить повторно дослідити усі письмові докази, відеозапис, який міститься в матеріалах справи, повторно допитати обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 .

Зазначає, що доказів того, що ОСОБА_8 проник у сховище з метою викрадення чужого майна, крім показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , в ході розгляду справи не встановлено.

Наголошує на тому, що досліджений в суді першої інстанції відеозапис з відеокамер торгового центру Rich Town, на якому зображений ОСОБА_8 , не може слугувати належним доказом у справі, оскільки безпосереднє перебування обвинуваченого на місці вчинення злочину не може вказувати на причетність останнього до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції відхилив та не надав оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , який повідомив суду, що інкримінованого йому злочину не вчиняв, а показання, які він надав під час слідчого експерименту, були надані ним не добровільно, а під тиском зі сторони правоохоронних органів, так як на момент виявлення даного злочину ОСОБА_8 знаходився на іспитовому строці, встановленому вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Вказує, що відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Термін показання в контексті ч. 4 ст. 95 КПК України законодавець використовує для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватись лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу. Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Таким чином, окрім слідчого експерименту в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б доказували вину ОСОБА_8 у вчиненні ним крадіжки, поєднаної із проникненням у сховище, а показання, надані його підзахисним під час слідчого експерименту, були повністю заперечені ним в судовому засіданні, оскільки були надані не добровільно, а шляхом здійснення тиску на останнього.

Так, згідно вироку суду 01 лютого 2020 року близько 09 години 46 хвилин у ОСОБА_8 , раніше судимого за вчинення злочинів проти власності, який перебував неподалік торгового центру «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9 М в м. Тернополі, повторно виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 01 лютого 2020 року близько 09 год. 47 хв., перебуваючи по вул.Живова, 9М у м.Тернополі, зайшов в торговий центр «Rich Тоun», де на першому поверсі побачив пожежні шафи і, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа викрав із спеціального сховища пожежний рукав латексний Ф51 типу «К» довжиною 20 метрів в комплекті з 2 муфтами розбірно-напірного з`єднання ГРН-50 вартістю 858 грн. 01 коп., який надалі заховав до поліетиленового пакету, після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив ТзОВ «Поділля-Тютюн» матеріальну шкоду на суму 858 грн. 01 коп.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просять задовольнити подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який зазначив, що немає підстав для задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та матеріалами кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок є обґрунтованим, якщо він постановлений на матеріалах, повністю зібраних, всебічно і повністю досліджених і правильно оцінених судом, а висновки суду, в тому числі про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, з достовірністю випливають з матеріалів справи.

Мотивувальна частина обвинувального вироку згідно ст. 374 КПК України повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.91 КПК України при розгляді справи в суді серед інших обставин підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції дані вимоги кримінально-процесуального закону були дотримані в повній мірі.

Так, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, винуватості ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки є правильними і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну оцінку, обґрунтовано визнавши їх належними, допустимими та достатніми для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину.

В судовому засіданні місцевого суду, не визнаючи свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він дійсно 01 лютого 2020 р. в період з 09 год. до 11 год., точно не пам`ятає, заходив в приміщення торгового центру «Rich Тоun», маючи намір поснідати в піцерії.

При вході в приміщення біля щитків побачив пакет з пожежним рукавом.

Оскільки піцерія була закрита, повернувся назад. Пакет знаходився на місці, і він вирішив його забрати.

Пожежний шланг продав на ринку випадковій людині.

В той день був одягнутий в синю куртку з білими полосами.

Коли зранку заходив в ТЦ, в руках нічого не тримав.

Збитки протягом слухання кримінального провадження в суді мав намір відшкодувати, але з об`єктивних причин в нього це не вийшло.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю доказами, здобутими досудовим слідством, які були досліджені під час судового розгляду, а саме:

- протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.02.2020, згідно якого слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 прийняла усну заяву від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до змісту заяви 01.02.2020 о 09:47 год. невідома особа, перебуваючи у ТЦ "Річ Таун", що по вул. Живова, 9М у м. Тернополі, шляхом підбору ключа проникла у пожежну шафу, з якої викрала пожежний рукав довжиною 20 м.;

- протоколом огляду місця події від 03.02.2020 та таблицею ілюстрації до протоколу огляду місця події, згідно якого встановлено: об`єктом огляду являється приміщення першого поверху ТЦ "Rich Тoun", що по вул. Живова, 9М у м. Тернополі. Вхід у приміщення даного торгового центру здійснюється через скляні двері із алюмінієвим профілем, які на момент огляду відчинені. З 09:00 год. по 18:00 год. двері є відчиненими, у ТЦ ведеться відеозйомка. Вхідні двері є непошкодженими, подвійними. В середині приміщення знаходиться два ліфта, одразу за ліфтами - сходова клітка, яка веде наверх. По праву сторону від входу знаходяться два пожежних щита, верхній та нижній, які зачиняються на врізний замок. У нижньому щиті при його відкритті розміщений пожежний шланг (рукав) білого кольору із двома червоними полосками та вогнегасник червоного кольору. При відкритті верхнього щита встановлено відсутність пожежного рукава довжиною 20 м діаметром 80 міліметрів, до даного рукава входив розпилювач та голівки рукавні. Зі слів ОСОБА_9 , пожежний рукав знаходився у верхньому пожежному щитку, який був замкнутий на замок. Із поверхні верхнього пожежного щитка вилучено два сліда папілярних візерунка. Із поверхні внутрішньої сторони верхнього щитка вилучено один слід папілярного візерунка; із внутрішньої сторони поверхні лівої бокової стінки верхнього пожежного щитка вилучено один слід папілярного візерунку;

- рахунком-фактурою №СФ-0000950 від 01 лютого 2020 р., відповідно до якого вартість рукава пожежного латексний ф 51 тип "К" L =20м з ГРН-50: ціна без ПДВ - 858,01грн. сума з ПДВ 1029,61грн;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19 березня 2020 року. При проведенні даної процесуальної дії із серверу ТОВ "Поділля Тютюн", розташованому за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова, 9М, було вилучено копії відеофайлів з внутрішніх та зовнішніх камер на СD-R диск;

- протоколом огляду предмету від 19.03.2020 та таблицями ілюстрацій до протоколу огляду відеозапису. Оглядом встановлено: паперовий конверт білого кольору, який заклеєний з трьох сторін. На одній із сторін міститься пояснюваний рукописний надпис ТЦ «Rich Тоun». При відкритті конверту в середині виявлено магнітний носій інформації (комп`ютерний диск), CD-R. Далі цей носій інформації поміщений у пристрій для зчитування інформації (CD-дисковод) системного блоку слідчого (система: Intel (R) Pentium (R) М processor 2,00 GHz 2,00 ГГц, 2,00 Гб ОЗУ). При відкритті вказаного диску на екрані монітора з`явилось діалогове вікно відкритого відео - «01», - «02», «03», «04», «05», «06», «07», «08». При відкриті відеозапису з файлу «01» встановлено, що у ньому зафіксовано вхід до приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі. При перегляді відеозапису з файлу «01» встановлено, що у лівому верхньому куті присутній наступний напис: «02-01-2020 Sat 09:44:27», відеозапис тривалістю 12 сек. О 09:44:27 із маршрутного таксі №20 до приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі, входить чоловік, візуально схожий на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягненого в чорну куртку із синьою та білою полосами, коричневу кофту, сині джинси та чорне взуття. На цьому огляд відеозапису «01» закінчено. При відкриті відеозапису з файлу «02» встановлено, що у ньому зафіксовано вхід до приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі. При перегляді відеозапису з файлу «02» встановлено, що у лівому верхньому куті присутній наступний напис: « 02-01-2020 Sat 09:44:23», відеозапис тривалістю 16 сек. О 09:44:32 із маршрутного таксі №20 до приміщення ТЦ «Rich Тоuп», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі, входить чоловік, візуально схожий на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягнений в чорну куртку із синьою та білою полосами, коричневу кофту, сині джинси та чорне взуття. На цьому огляд відеозапису «02» закінчено. При відкриті відеозапису з файлу «03» встановлено, що у ньому зафіксовано приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі. При перегляді відеозапису з файлу «03» встановлено, що у лівому верхньому куті присутній наступний напис: «02-01-2020 Sat 09:44:36», відеозапис тривалістю 16 сек. О 09:44:36 виявлено чоловіка, візуально схожого на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягненого в чорну куртку із синьою та білою полосами, коричневу кофту, сині джинси та чорне взуття, який ходить біля ліфтів. На цьому огляд відеозапису «03» закінчено. При відкриті відеозапису з файлу «04» встановлено, що у ньому зафіксовано приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі. При перегляді відеозапису з файлу «04» встановлено, що у лівому верхньому куті присутній наступний напис: «02-01-2020 Sat 09:45:36», відеозапис тривалістю 16 сек. О 09:45:36 виявлено чоловіка, візуально схожого на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягнутого в чорну куртку із синьою та білою полосами, коричневу кофту, сині джинси та чорне взуття, який ходить біля ліфтів та в подальшому виходить із даного приміщення. На цьому огляд відеозапису «04» закінчено. При відкриті відеозапису з файлу «05» встановлено, що у ньому зафіксовано вхід до приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі. При перегляді відеозапису з файлу «05» встановлено, що у лівому верхньому куті присутній наступний напис: «02-01-2020 Sat 09:45:43», відеозапис тривалістю 33 сек. О 09:45:48 із приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі виходить чоловік, візуально схожий на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягнутого в чорну куртку із синьою та білою полосами, коричневу кофту, сині джинси та чорне взуття. На цьому огляд відеозапису «05» закінчено. При відкриті відеозапису з файлу «06» встановлено, що у ньому зафіксовано вхід до приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі. При перегляді відеозапису з файлу «05» встановлено, у лівому верхньому куті присутній наступний напис: «02-01-2020 Sat 09:46:29», відеозапис тривалістю 21 сек. О 09:46:32 чоловік, візуально схожий на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягнутий в чорну куртку із синьою та білою полосами, коричневу кофту, сині джинси та чорне взуття, проходить по вулиці. На цьому огляд відеозапису «06» закінчено. При відкриті відеозапису з файлу «07» встановлено, що у ньому зафіксовано вхід до приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі. При перегляді відеозапису з файлу «07» встановлено, що у лівому верхньому куті присутній наступний напис: «02-01-2020 Sat 09:47:14», відеозапис тривалістю 11 сек. О 09:47:14 виявлено чоловіка, візуально схожого на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягнутого в чорну куртку із синьою та білою полосами, коричневу кофту, сині джинси та чорне взуття, який підходить до пожежної шафи. На цьому огляд відеозапису «07» закінчено. При відкриті відеозапису з файлу «08» встановлено, що у ньому зафіксовано приміщення ТЦ «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М в м. Тернополі. При перегляді відеозапису з файлу «08» встановлено, що у лівому верхньому куті присутній наступний напис: «02-01-2020 Sat 09:48:17», відеозапис тривалістю 13 сек. О 09:47:14 виявлено чоловіка, візуально схожого на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягнутого в чорну куртку із синьою та білою полосами, коричневу кофту, сині джинси та чорне взуття, який стоїть біля пожежної шафи. В подальшому даний чоловік із пакетом білого кольору виходить із даного приміщення.

Із змісту перерахованих доказів вбачається, що ОСОБА_8 в момент вчинення злочину був одягнутий в чорну куртку із синьою та білою полосами, про що він не заперечував і при допиті його в судовому засіданні місцевого суду, і при проведенні слідчого експерименту.

Згідно протоколу обшуку від 06.04.2021, проведеного за місцем проживання ОСОБА_8 , вилучено куртку чорного кольору із синьою і білою полосками та кофту коричневого кольору.

Вина ОСОБА_8 доведена також протоколом проведення слідчого експерименту від 09.04.2020 та таблицями ілюстрацій до протоколу проведення слідчого експерименту, згідно якого перед початком слідчої дії підозрюваному ОСОБА_8 запропоновано коротко розповісти про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, на що він погодився та повідомив, що на даний час проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із своєю мамою. Дійсно, 01 лютого 2020 року близько 09:40 год. знаходився по АДРЕСА_2 . Зайшовши в торговий центр «Rich Тоun», на першому поверсі побачив пожежні шафи. Обернувшись, зауважив, що за ним ніхто не спостерігає, відкрив ключем пожежну шафу і взяв з неї пожежний рукав, який помістив у поліетиленовий пакет білого кольору. Після цього із викраденим майном вийшов із приміщення торгового центру. Наступного дня пожежний рукав, який він викрав, продав на ринку невідомому йому чоловікові. Свою вину визнає, щиро кається та обіцяє, що більше таке не повториться. На запитання слідчого, чи може він показати місця, де відбувалися події, ОСОБА_8 відповів, що зможе. Після цього всі учасники слідчої дії вийшли із службового кабінету №60 СВ Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області в двір Тернопільського відділу поліції, що на бул. Т. Шевченка, 10, де розмістилися в службовий автомобіль та направилися з території в торговий центр «Rich Тоun», що по вул. Живова, 9М у м. Тернополі. Перебуваючи по вул. Живова, 9М у м. Тернополі, ОСОБА_8 показав вхід до приміщення «Rich Тоun», (що зображено на фото №1), після цього зайшов у середину приміщення та показав, де знаходяться пожежні шафи (що зображено на фото №2). В подальшому ОСОБА_8 відкрив дану шафу за допомогою ключа (що зображено на фото №3), вийняв із шафи пожежний рукав, помістив його у поліетиленовий пакет (що зображено на фото №4). Після вчинення перелічених дій обвинувачений показав всім учасникам, як він вийшов із даного приміщення (що зображено на фото №5).

Даний протокол, на думку захисту, є недопустимим доказом з наведених вище обставин, проте колегія суддів не може погодитись із таким твердженням сторони захисту, виходячи із наступного.

Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 240 КПК, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Вимоги ст. 240 КПК органом досудового слідства були дотримані в повній мірі.

У постанові ККС ВС від 28 січня 2021 р. у справі №390/361/15-к зазначено, що згідно висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року метою слідчого експерименту є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Отримання від свідка (підозрюваного) відомостей під час цієї слідчої дії не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії. Показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

Згідно вироку суду одним з доказів у кримінальному провадженні був визнаний саме протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_8 , який відтворив, як та за яких обставин він проник у сховище та викрав пожежний рукав, який в подальшому помістив у політеленовий пакет білого кольору.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено, а тому немає підстав вважати протокол слідчого експерименту недопустимим доказом.

Крім цього, як вбачається з вищенаведеного протоколу слідчого експерименту від 09.04.2020, жодних заяв чи зауважень до проведення слідчої дії у протоколі не зазначено. Відповідно на момент проведення даної слідчої дії ні у ОСОБА_8 , ні у його захисника ОСОБА_7 стосовно процедури проведення слідчого експерименту жодних скарг не виникало, а тому доводи захисника, що показання ОСОБА_8 були надані ним не добровільно, а під тиском зі сторони правоохоронних органів, не є спроможними.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що працював у ТЦ «Rich Тоun» завідувачем господарства. У приміщенні ТЦ знаходились шафи для зберігання протипожежних засобів, які закривались на замки, ключі від яких зберігались у кімнаті охорони, проте він не пам`ятає, чи була шафа, з якої зникли предмети, у крадіжці яких обвинувачується ОСОБА_8 , на час вчинення кримінального правопорушення зачинена на замок.

З висновку судово-психіатричного експерта №142 від 26 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_8 на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 за теперішнього часу виявляє ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою та спростовують твердження ОСОБА_8 щодо його непричетності до скоєного злочину, яким суд першої інстанції обґрунтовано надав критичну оцінку.

Будь-яких суперечностей у вироку суду колегія суддів не вбачає.

Неспроможними є твердження захисту про те, що в діях обвинуваченого відсутня така кваліфікуюча ознака, як проникнення у сховище.

У постанові Касаційного кримінального суду від 19 березня 2019 року (справа № 497/349/16-к) зазначено, що відповідно до усталених у доктрині кримінального права підходів, сховище це завжди певне місце або територія, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей та мають будь-які засоби охорони від доступу сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація), що унеможливлюють (ускладнюють) вільне та безперешкодне потрапляння до них сторонніх осіб.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений викрав пожежний рукав латексний Ф51 типу «К» довжиною 20 метрів в комплекті з 2 муфтами розбірно-напірного з`єднання ГРН-50 вартістю 858 грн. 01 коп. шляхом підбору ключа, про що він зазначив при проведенні слідчого експерименту від 09.04.2020.

У постанові від 4 липня 2019 року (справа № 607/492/18-к) ККС ВС було оцінено доводи про відсутність в діях особи кваліфікуючої ознаки «проникнення у сховище» у зв`язку з тим, що до шафи, де знаходились пожежні рукави, є вільний доступ стороннім особам. У постанові суду констатовано, що охоронець ТОВ вказав, що виявив при перегляді камер відеоспостереження, що розміщені у приміщенні, яке належить ТОВ, крадіжку пожежного рукава (гідранта) із пожежної шафи, яка зачиняється на ключ. Ключі від замків усіх пожежних шаф зберігались у охоронця ТОВ. ККС констатував, що дії засудженого правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК.

Той факт, що свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що він не пам`ятає, чи була шафа, з якої зникли предмети, у крадіжці яких обвинувачується ОСОБА_8 , на час вчинення кримінального правопорушення зачинена на замок, - не свідчить про відсутність у діях обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення, оскільки свідок не заперечував, що вона була закрита. В своїх показаннях він зробив наголос лише на тому, чи була вона закрита на замок.

На думку колегії суддів, сам факт наявності замка, а відтак і дверцят на шафі, говорить про те, що вона є сховищем і, відповідно, свідчить про правильну кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, в тому числі і за кваліфікуючою ознакою проникнення.

Таким чином, у процесі досудового та судового слідства були встановлені і досліджені всі обставини, зясування яких мало значення для правильного вирішення справи, допитані всі особи, показання яких мають значення у кримінальному провадженні, а тому висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки, а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджуються сукупністю достатніх, допустимих та відносних доказів, зібраних у встановленому законом порядку і з достатньою повнотою досліджених судом, яким дана належна оцінка.

Тому за відсутності даних, які б вказували на те, що в діях обвинуваченого відсутній склад даного злочину, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоровя, відсутність обтяжуючих та помякшуючих вину обставин, а тому призначив йому покарання в межах санкції ч. 3 ст.185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за яким обвинувачений ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності (за даним вироком) було вчинено ним під час встановленого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.05.2018 іспитового строку (01.02.2020), судом першої інстанції в порядку ст. ст. 71, 72 КК України було вірно приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 17.05.2018 та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Що стосується клопотання захисника про повторне дослідження вищенаведених доказів у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень статті 404 КПК України повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Така позиція узгоджується з правовим висновком у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 9 липня 2019 року у справі № 676/603/17 (провадження № 51-392км19).

Так, згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У частині 2 ст. 23 КПК зазначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, які містяться в показаннях, речах та документах, що не були предметом безпосереднього дослідження суду. Але якщо суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, останній не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції (див. рішення у провадженнях № 51-1208км18, № 51-297км19, № 51-1139км18).

Враховуючи, що стороною захисту не наведено будь-яких обґрунтувань, які б вказували на те, що докази сторони обвинувачення судом першої інстанції досліджені не повністю або з порушеннями, а також не зазначено, які саме докази має дослідити суд, - колегія суддів вважає, що підстави для повторного дослідження доказів та задоволення клопотання сторони захисту відсутні.

З огляду на викладене порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено, а тому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 р. про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, без змін.

Ухвала Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

______________ ______________ _________________

ОСОБА_2 І ОСОБА_11 І ОСОБА_12