Справа № 944/181/23
Провадження №1-кп/944/712/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2022 року за № 0000930, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 17 листопада 2022 року, приблизно о 15:50 год., керуючи автомобілем марки «MERCEDES- BENZ Sprinter 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозила пасажирів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , рухаючись автодорогою «Львів-Краковець», в напрямку до смт Краковець на 49+400 м. порушила вимоги п.п. 2.3. (б, д), 12.1, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразилися в тому, що вона була не уважна та не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, під час вибору безпечної швидкості руху не врахувала особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратила контроль над автомобілем без завад технічного характеру та виїхала на ліве по напрямку її руху узбіччя, де в подальшому з`їхала в кювет, де вищевказаний автомобіль перекинувся на лівий бік. В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 , пасажир автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Sprinter 311 CDI» ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: компресійно-уламкового перелому зуба 2-го шийного хребця без стенозу хребтового каналу, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень із загрозливим для життя явищами. Пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_6 отримала наступні тілесні ушкодження: синець та садно на лівій кисті, перелом тіла ключиці, забій грудної клітки, травматичний пневмоторакс, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Також пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_5 отримала закритий перелом правої ключиці, який відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому розкаялася, надала пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, просила її суворо не карати та не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки використовує транспортний засіб для перевезення товарів, та отримання доходу, який фактично є єдиним доходом її сім`ї. Вона утримує двох неповнолітніх дітей. Чоловік був мобілізованим, брав участь у бойових діях, отримав поранення, тому за станом здоров`я, на даний час, не може працювати. Також з ними проживає її мама, яка є інвалідом 2 групи, не працює. Ні мама, ні чоловік не можуть керувати автомобілем. Також вона відшкодувала потерпілим шкоду, зокрема, сплатила їх лікування від отриманих в ДТП травм, завозила і забирала їх з медичного закладу.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, однак 09 лютого 2023 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також в заяві вказала, що претензій до обвинуваченої не має.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, однак 22 лютого 2023 року подали, аналогічні за змістом, заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких вказали, що претензій до обвинуваченої не мають, просять суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки це є єдиним джерелом доходу для ОСОБА_4 .

Обвинувачена, прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу.

При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України як дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження та потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка є особою молодого віку, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір, яка є особою з інвалідністю, зважаючи на думку потерпілих, які просили обвинувачену суворо не карати, а також ступінь тяжкості правопорушень та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, як в ході досудового, так і в ході судового провадження, не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, є призначення їй покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості та обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання, досудову доповідь, складену органом з питань пробації, в якій, зокрема, ризик повторного вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення оцінюється як середній, ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 Кримінального кодексу України і звільнити її від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, її виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд зазначає, що автомобіль ОСОБА_4 фактично є єдиним джерелом доходу та необхідний для забезпечення потреб сім`ї, членами якої є неповнолітні діти, матір обвинуваченої, яка є особою з інвалідністю, а також чоловік ОСОБА_4 . ОСОБА_8 , який брав участь у бойових діях, отримав поранення, що підтверджується довідкою про надання невідкладної медичної допомоги, витягом з журналу стаціонарних хворих № 135, також суд враховує, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, усвідомлює грубе порушення нею ПДР України, потерпілі до неї будь-яких претензій матеріального чи морального характеру не мають.

Крім того, постановою слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 18 листопада 2022 року визнано речовим доказом автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI», номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року накладено арешт на автомобіль марки автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI», номерний знак НОМЕР_1 .

Також ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_9 від 03 січня 2023 року, задоволено клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту та скасувано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року на автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 22 квітня 2022 року є ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_2 , в частині заборони користування.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з нормами ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю). Документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року, автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити законному володільцю ОСОБА_10 .

Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати на залучення експертів в загальному розмірі 3 775, 60 грн, що підтверджується відповідними довідками Львівського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, із ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3 775, 60 грн.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року, на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 311CDI», номерний знак НОМЕР_1 .

Речовий доказ автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 311CDI», номерний знак НОМЕР_1 , залишити законному володільцю ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1