Номер провадження: 11-сс/813/1170/22
Справа № 522/9814/22, 1-кс/522/4744/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000122, внесеному до ЄРДР 19.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою було частково задоволено клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке 04.08.2022 року було тимчасово вилучене при затриманні ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України під час проведення особистого обшуку, а саме на:

- мобільний телефон фірми «Apple», модель «Iphone 13 pro max», синього кольору, одягнутий у прозорий силіконовий чохол з зображенням гербу України «Тризуб»;

- мобільний телефон фірми «Apple», модель «Iphone 11 pro max», зеленого кольору, одягнутий у силіконовий чохол синього кольору;

- зв`язку ключів з трьома ключами, металевого кольору, з одним синім вушком;

- зв`язку ключів з трьома ключами, металевого кольору, з одним синім вушком;

- зв`язку ключів з чотирма ключами, металевого кольору з чорними вушками;

- ноутбук фірми «Apple», модель «Mac Book», сірого кольору, одягнутий у шкіряний чохол чорного кольору.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому можуть бути використані як доказ у вказаному кримінальному провадженні та підлягають збереженню з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна,

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України, є незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне:

- арештоване майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України;

- вилучене майно не відповідає статусу тимчасово вилученого майна, оскілки не підпадає під жодні критерії, зазначені у ст. 167 КПК України;

- арештовані мобільні телефони та ноутбук містить інформацію щодо листування між адвокатом ОСОБА_8 та його клієнтами, містять адвокатські досьє щодо юридичних справ клієнтів, містять персональні дані клієнтів, тобто зазначена інформація є конфіденційна та охороняється спеціальним законом;

- вилучення 3-х зв`язок ключів свідчить про порушення права доступу до житла;

- постанова про визнання вилученого та арештованого майна речовим доказом не виносилась.

На підставі вищевикладеного захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого та повернути майно ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового розгляду.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник та підозрюваний доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000122, внесеного до ЄРДР 19.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий визначив метою накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене при затриманні ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України, його збереження як речового доказу (а.с. 1-5).

Відповідно до клопотання у провадженні СВ Управління СБ України в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122, внесені до ЄРДР 19.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 6).

За версією органу досудового розслідування, яка викладена у клопотанні про арешт майна, співробітники Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, вимагали та отримали неправомірну вигоду від начальника ВП «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_11 за прикриття, не виявлення в ході проведення перевірок нестачі паливо-мастильних матеріалів та не притягнення останнього до відповідальності.

В рамках вказаного кримінального провадження 04.08.2022 року громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_10 затримані в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час затриманні ОСОБА_8 04.08.2022 року було проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон фірми «Apple», модель «Iphone 13 pro max», синього кольору, одягнутий у прозорий силіконовий чохол з зображенням гербу України «Тризуб»;

- мобільний телефон фірми «Apple», модель «Iphone 11 pro max», зеленого кольору, одягнутий у силіконовий чохол синього кольору;

- пластикову банківську карту «ОЩАДБАНК», № НОМЕР_1 , 03/26, у кількості 1 шт.;

- перепустку № 5966/з від 25.06.2022;

- перепустку № 6239/д від 24.05.2022;

- посвідчення № НОМЕР_2 дійсне до 31.12.2022;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 дата видачі 02.06.2022 серія ААМ № 036852;

- зв`язку ключів з трьома ключами, металевого кольору, з одним синім вушком;

- зв`язку ключів з трьома ключами, металевого кольору, з одним синім вушком;

- зв`язку ключів з чотирма ключами, металевого кольору з чорними вушками;

- ноутбук фірми «Apple», модель «Mac Book», сірого кольору, одягнутий у шкіряний чохол чорного кольору.

У подальшому постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_12 від 02.09.2022 року виявлене майно під час затриманні ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон фірми «Apple», модель «Iphone 13 pro max», синього кольору, одягнутий у прозорий силіконовий чохол з зображенням гербу України «Тризуб»; мобільний телефон фірми «Apple», модель «Iphone 11 pro max», зеленого кольору, одягнутий у силіконовий чохол синього кольору; ноутбук фірми «Apple», модель «Mac Book», сірого кольору, одягнутий у шкіряний чохол чорного кольору, було визнано речовим доказом ( а.с. 72-80).

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що виявлене та вилучене майно, зокрема: мобільні телефони та ноутбук , мають доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цих речових доказів необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, зокрема, на вилученій комп`ютерній техніці за допомогою програмних засобів могли бути сформовані документи щодо протиправної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а за допомогою вилучених мобільних терміналів системи зв`язку, підозрюваний ОСОБА_8 міг обмінюватися інформацією з підозрюваним ОСОБА_10 , причетність якого перевіряється до вказаного кримінального правопорушення, у цьому кримінальному провадженні.

Також, під час апеляційного розгляду прокурор повідомив, що в рамках вказаного кримінального провадження призначено судово-технічну експертизу комп`ютерної техніки та програмного забезпечення, на вирішення якої, зокрема, поставлено питання щодо копіювання інформації, яка зберіглась на вилученій техніці (а.с. 82-86), що в свою чергу свідчить про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та прийшов до вірного висновку про необхідність збереження вилученого майна для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження.

Не погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги про порушення адвокатської таємниці вилученням у адвоката та арештом комп`ютерної техніки та мобільного телефону, з огляду на наступне.

Дійсно, ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва НОМЕР_4 , яке видане 27.08.2021 року, Радою адвокатів Одеської області є адвокатам та наділені відповідним статусом, однак, має статус підозрюваного в рамках вказаного кримінального правопорушення. Гарантії, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», поширюються виключно на документи, що пов`язані із адвокатською діяльністю, та не можуть бути підставою для відмови в накладенні арешту на речі, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення особою, яка є адвокатом, чи з її участю. Кримінальне правопорушення, що розслідується, стосується факту можливого вимагання ОСОБА_8 та ОСОБА_10 неправомірної вигоди з начальника ВП «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_11 за прикриття, не виявлення в ході проведення перевірок нестачі паливо-мастильних матеріалів та не притягнення останнього до відповідальності, тобто причетність ОСОБА_8 та ОСОБА_10 входить в предмет розслідування.

Апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та апеляційним судом не встановлено.

Крім того, сторони кримінального провадження підтвердили, що вилучені три зв`язки ключів були повернуті ОСОБА_8 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, є правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000122, внесеному до ЄРДР 19.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4