ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:
обвинуваченого ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001482 від 22 травня 2022 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 29 серпня 2022 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя м. Чернівців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, останній раз: - вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30.07.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

УСТАНОВИЛА:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 29 серпня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя м. Чернівців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, останній раз: - вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30.07.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 визначено рахувати з моменту його затримання, а саме з 24.06.2022 року.

ЄУНСС: 725/4274/22 Головуюча у 1-ій інстанції: ОСОБА_9
НП: 11-кп/822/399/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи у розмірі 566 грн. 34 коп. в дохід держави.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючими ознаками вчинено повторно та в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 21.03.2022 року біля 18 год. 30 хв., прибувши на автомобілі Мерседес Спринтер державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 на територію бази ФОП ОСОБА_11 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де користавшись тим, що водій ОСОБА_10 вийшов із зазначеного автомобіля, з корисливих мотивів, повторно, умисно, маючи на меті особисте збагачення, діючи в умовах воєнного стану відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, перебуваючи в кабіні автомобіля Мерседес Спрінтер із папки документів, таємно викрав грошові кошти в сумі 42250 грн., які належить ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов, а викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдав матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_11 на загальну суму 42250 грн. 00 коп.

Крім цього, ОСОБА_5 , 21.05.2022 року близько 18 год. 30 хв. перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , яку раніше орендував для проживання та мав намір забрати особисті речі, скориставшись відсутністю власників даної квартири з корисливих мотивів, повторно, умисно, маючи на меті особисте збагачення, діючи в умовах воєнного стану відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Redmi note 10 Pro», чорного кольору, об`ємом пам`яті 6/64, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , вартістю 7637 грн. 70коп. (вартість підтверджується висновком експерта №СЕ-19/126-22/3845-ТВ від 14.06.2022 року).

Після цього, ОСОБА_5 покинув місце злочину, а викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 7637 грн. 70 коп.

На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_5 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що він просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного йому покарання та призначити покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , вбачається, що вона не заперечуючи правової кваліфікації дій свого підзахисного та доведеності його вини у скоєному кримінальному правопорушенню, просить вирок змінити в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання та призначити йому покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

Обґрунтовуючи своїх вимоги тим, що ОСОБА_5 правдивими показами сприяв розкриттю злочину, вину визнав та щиро розкаявся у скоєному, відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_8 , має постійне місце проживання, де характеризується позитивно.

Вважає, що наведенні пом`якшуючі покарання обставини, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дають підстави для пом`якшення покарання ОСОБА_5 та призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_11 не з`явився, про причини своєї неявки суд до відома не поставив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, що у відповідності до ст.405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити з підстав, у них зазначених, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти поданих апеляційних скарг, вважавши вирок районного суду законним та обґрунтованим, міркування потерпілої ОСОБА_8 , яка просила вирок районного суду залишити без змін, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України в апеляційних скаргах обвинуваченого та в його інтересах адвоката не заперечуються, таким чином колегія суддів не переглядає та не наводить доводів на їх підтвердження.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою учасників процесу, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що учасникам процесу зрозумілий зміст ст.349 КПК України та правові наслідки її застосування.

Стороною захисту оскаржується, зокрема, правильність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України та роз`яснень п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме: з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку із чим, доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника щодо необхідності призначення більш м`якого покарання є неспроможними.

Суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, врахував тяжкість злочину, який відноситься до тяжкого злочину проти власності, кількість епізодів та відношення останнього до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів та даний злочин вчинив у період не знятої та непогашеної судимості, його незадовільний стан здоров`я, часткове відшкодування завданої потерпілій ОСОБА_8 шкоди, те, що він на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є осудним, не працює.

При призначені покарання було враховано обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 районним судом встановлено не було.

Було враховано районним судом й те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше вже був засуджений за вчинення умисного корисливого злочину, за що відбував покарання та був звільнений 17 серпня 2021 року по відбуттю покарання, однак не зважаючи на обізнаність щодо правових наслідків повторного вчинення злочину, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий корисливий злочин.

На переконання апеляційного суду, районний суд належним чином врахував усі можливі обставини, що пом`якшують покарання, а тому підстав для пом`якшення покарання, як того просять апелянти, відсутні.

Вимогами апеляційних скарг було застосування щодо обвинуваченого вимог ст.69 КК України, положеннями якої передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

При цьому, колегія суддів зауважує, що приписи ч.1 ст.69 КК надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину».

На переконання апеляційного суду зазначені в апеляційній скарзі обставини не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При цьому, викладені в апеляційних скаргах обставини були належним чином враховані районним судом, а тому не можуть слугувати підставою для пом`якшення покарання в апеляційній інстанції.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих, думки потерпілих щодо покарання обвинуваченого, тому покарання у виді п`яти років позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Призначення районним судом мінімального покарання за санкцією інкримінованої статті свідчить про врахування районним судом: визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , щире розкаяння, віку, стану здоров`я, характеристики, однак ці обставини не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 29 серпня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя доповідач: Судді

____________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3