Справа № 127/3763/23
Провадження №11-сс/801/118/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2022 за №0000125 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2023 року,

якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 56 днів, до 09.04.2023 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , адвокат Ради адвокатів Закарпатської області, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000125, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_7 , будучи адвокатом відповідно до свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 13.11.2018 серії ЗР № 21/1743, виданого Радою адвокатів Закарпатської області, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту та їх незаконний збут, діючи з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який незаконно зберігав за місцем свого проживання з метою збуту.

У подальшому ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, 22.06.2022 о 16 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, з корисливих мотивів, за грошову винагороду в сумі 1000 грн збув громадянину ОСОБА_10 під зміненими анкетними даними: ОСОБА_11 , поліетиленовий ZIP-пакет з речовиною рослинного походження, який поміщено до спецпакету НПУ INZ 2016713.

Згідно з висновком експерта від 24.06.2022 № СЕ-19/102-22/8967-НЗПРАП надані на дослідження речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса (у перерахунку на висушену речовину) канабісу становить 4,13 г.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, продовжуючи свою злочинну діяльність пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, повторно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який незаконно зберігав з метою збуту.

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, 07.07.2022 о 14 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, з корисливих мотивів, за грошову винагороду в сумі 4000 гривень, збув громадянину ОСОБА_10 , під зміненими анкетними даними: ОСОБА_11 , поліетиленовий ZIP-пакет з речовиною рослинного походження, який поміщено до спецпакету НПУ INZ 2016721.

Згідно з висновком експерта від 08.07.2022 № СЕ-19/102-22/9855-НЗПРАП надані на дослідження речовини рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса (у перерахунку на висушену речовину) канабісу становить 12.20 г.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно.

Також досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який в подальшому незаконно зберігав з метою власного вжитку без мети збуту.

Так, 07.07.2022 о 16 годині 52 хвилини під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 виявлено та вилучено дві пластикові упаковки (контейнери) із вмістом речовини рослинного походження, одну пластикову упаковку (контейнер) із вмістом речовини рослинного походження, zip-пакет із речовиною рослинного походження у подрібненому стані, один контейнер із вмістом коріння невідомої рослини та зернами коноплі, zip-пакет із порошкоподібною речовиною, предмет із написом «Амsterdam 1275» із нашаруванням речовини рослинного походження та предмет без написів синього кольору із нашаруванням речовини рослинного походження, зелену металеву коробку із 9 (дев`ятьма) предметами для куріння із нашаруванням речовини бурого кольору, електронні ваги «UNIWGIH» DB SB: 500 g. X 0.01g., трубку для куріння із нашаруванням речовини бурого кольору, пластикову ложку чорного кольору.

Згідно з висновком експерта від 19.09.2022 № СЕ-19/102-22/10052-НЗПРАП надані на дослідження залишки речовин рослинного походження, які на внутрішніх поверхнях виробів для подрібнення - є особливо небезпечним наркотичним, засобом обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса (у перерахунку на висушену речовину) канабісу становить 0,55 г (0,34 г + 0,21г).

Згідно з висновком експерта від 21.09.2022 № СЕ-19/102-22/10053-НЗПРАП в нашаруванні речовини, яка знаходилася на поверхні електронних ваг, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса амфетаміну становить 0,00019 г. Пірацетам, який до наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів не відноситься та канабінол, тетрагідроканабінол, канабіхромен і канабікумарон, які є канабіноїдами, що характерні для наркотичних засобів, отриманих з рослини роду Коноплі (Cannabis). В нашаруванні речовини, яка знаходилася на поверхні ложки з полімерного матеріалу, міститься канабінол, тетрагідроканабінол тa канабікумарон, які є канабіноїами, що характерні для наркотичних засобів, отриманих з рослини роду Коноплі (Cannabis). В нашаруванні речовини темно-коричневого кольору, що знаходилося на внутрішній поверхні скляного виробу (у формі люльки) - міститься особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено, екстракт канабісу, маса екстракту канабісу (у перерахунку на суху речовину) складає 0,219 г.

Згідно з висновком експерта від 26.09.2022 № СЕ-19/102-22/9982-НЗПРАП надана на експертизу речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 1,85 г, насіння оливкового та коричневого кольорів з мозаїчним малюнком, масою 2,18 г - дозріле насіння рослини роду Коноплі (Cannabis), яке до наркотичних засобів не відноситься.

Згідно з висновком експерта від 26.09.2022 № СЕ-19/102-22/9985-НЗПРАП надані на дослідження фрагменти верхівкових частин рослин є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса (у перерахунку на висушену речовину) канабісу становить 52,19 г.

Згідно з висновком експерта від 27.09.2022 № СЕ-19/102-22/9986-НЗПРАП надані на дослідження фрагменти верхівкових частин рослин є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса (у перерахунку на висушену речовину) канабісу становить 35,09 г.

Згідно з висновком експерта від 27.09.2022 № СЕ-19/102-22/9983-НЗПРАП надана на експертизу речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса (у перерахунку на висушену речовину) канабісу становить 7,60 г.

Згідно з висновком експерта від 27.09.2022 № СЕ-19/102-22/9981-НЗПРАП в нашаруваннях речовин коричневого кольору, які знаходилися на поверхнях: полімерної ємності із кришкою, семи трубок, металевому наперстку із металевим виробом що були вмонтовані у дерев`яний корок виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, екстракт канабісу масою 0, 524 г.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав психотропну речовину у великих розмірах, обіг якої обмежено - амфетамін, який в подальшому незаконно зберігав з метою власного вжитку без мети збуту.

Так, 07.07.2022 о 16 годині 52 хвилини у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 у житловій квартирі АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено один поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною блідо-рожевого кольору.

Згідно з висновком експерта від 28.09.2022 № СЕ-19/102-22/9984-НЗПРАП в наданій на експертизу порошкоподібній речовині блідо-рожевого кольору міститься парацетамол, який до наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відноситься та психотропна речовина амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, в порошкоподібній речовині, масою 2,8752 г, маса амфетаміну становить 1,5506 г.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту та наркотичних засобів без мети збуту.

09 лютого 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, адвоката Ради адвокатів Закарпатської області повідомлено про підозру в учиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

Протоколами від 22.06.2022 та 07.07.2022 про результати проведень контролів за вчиненням злочину у формі оперативної закупки;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.07.2022;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.07.2022;

протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01.08.2022, 24.06.2022;

протоколом проведення санкціонованого обшуку від 07.07.2022, дозвіл на який надано згідно ухвали Вінницького міського суду від 05.07.2022;

постановами про визнання предметів речовими доказами від 22.06.2022, 07.07.2022, 08.07.2022;

висновками експертів № СЕ-19/102-22/8967-НЗПРАП від 24.06.2022, № СЕ-19/102-22/9855-НЗПРАП 08.07.2022, № СЕ-19/102-22/10052-НЗПРАП від 19.09.2022, № СЕ-19/102-22/10053-НЗПРАП від 21.09.2022, № СЕ-19/102-22/9982-НЗПРАП від 26.09.2022, № СЕ-19/102-22/9985-НЗПРАП від 26.09.2022, № СЕ-19/102-22/9986-НЗПРАП від 27.09.2022, № СЕ-19/102-22/9983-НЗПРАП від 27.09.2022, № СЕ-19/102-22/9981-НЗПРАП від 27.09.2022, № СЕ-19/102-22/9984-НЗПРАП 28.09.2022, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п. 3 незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; п. 4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.

Слідчий вважав, що підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу відсутні, тому що він притягується до кримінальної відповідальності за вчинення двох епізодів тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, інкримінованих ОСОБА_7 передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та ризиків визначених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні двох епізодів тяжких злочинів, у підозрюваного відсутні постійні чи тимчасові джерела доходів, слідчий вважає, що вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин є єдиним джерелом його доходу, та перебуваючи поза межами ізоляції ОСОБА_7 може продовжити вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, а також враховуючи те, що останній усвідомлюючи можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому наявні ризики відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, перебуваючи поза межами ізоляції від суспільства ОСОБА_7 може чинити незаконний влив на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками, йому відомі засоби зв`язку з ними та адреси їх проживання.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт як і застава не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на потерпілого та свідків, тощо.

Беручи до уваги вказані обставини, а також те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох епізодів тяжких злочинів, найтяжча міра покарання за які передбачена у виді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень та перешкоджання слідству, віку та стану здоров`я підозрюваного, керуючись ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в межах 300 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, чинити тиск на свідків, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, пояснили, що підозра необґрунтована, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2023 року клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження № 0000125 внесеного до ЄРДР 11.05.2022, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено без задоволення.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні цілодобово залишати житло в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 56 (п`ятдесят шість) днів, тобто до 09 квітня 2023 року.

Строк дії ухвали слідчого судді визначено до 09 квітня 2023 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , такі обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту, а саме м. Вінниця, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_7 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування. Разом із тим, слідчий та прокурор належним чином не обґрунтували і не довели в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що заявлені ризики виправдовують необхідність застосування виняткового запобіжного заходу.

Крім того, прокурором в судовому засіданні необґрунтовано неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, а також інших обставин в їх сукупності.

Також слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, визнає вину у скоєному кримінальному правопорушенні, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 жодним чином не переховувався від органів досудового розслідування, а навпаки всіляко сприяє слідству у встановленні істини по справі.

Слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку не має, а тому вважав, що необхідним та достатнім запобіжним заходом буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. При цьому вважав, що саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків визначених частиною 5 ст.194 КПК України та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2023 року скасувати та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів з визначенням розміру застави в межах 300 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України. Вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази, є вагомими та достатніми для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, не відповідає дійсності твердження суду в оскаржуваній ухвалі щодо визнання вини підозрюваним в інкримінованих йому правопорушеннях та сприяння органу досудового розслідування у встановленні істини у справі, оскільки вказане суперечить матеріалам кримінального провадження та позиції самого підозрюваного, який в ході допиту 09.02.2023 відмовився від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України. Прокурором та слідчим слідчому судді було наведено належні обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Так як останній обґрунтовано підозрюється у здійсненні неправомірної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, яку здійснював за адресою свого проживання, особисто знайомий з особами, допитаними в якості свідків у даному кримінальному провадженні, тому домашній арешт не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.2, п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор звернула увагу суду на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вважають, що стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання зазначених в клопотанні слідчого ризиків.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2023 року судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані не в повній мірі.

Так, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні слідчого обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Водночас, апеляційний суд вважає помилковими висновки слідчого судді щодо відсутності обґрунтувань та доведеності слідчим і прокурором наявності достатніх підстав вважати, що заявлені у клопотанні слідчого ризики виправдовують необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом підозрюваний ОСОБА_7 зможе переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне провадження, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обстави кримінального правопорушення, зможе незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, для покращення свого становища або ж уникнення кримінальної відповідальності в цілому, з якими підозрюваний особисто знайомий, має їх контактні дані, а також може незаконно впливати на експертів у вказаному кримінальному провадженні.

Застосовуючи запобіжний захід суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За змістом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди в заподіянні якої підозрюється особа.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Також Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає в необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства. При цьому належить враховувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків як досудового, так і судового розгляду, а також належне дотримання процесуальних прав та обов`язків.

У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наявність в останнього постійного місця реєстрації та проживання в м. Вінниці, дружини та трьох малолітніх дітей, наявність хронічних захворювань,не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного положенням ст.176 КПК України, оскільки вказане не має такого ступеню довіри, що може бути враховане апеляційним судом, як таке, що має запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є таким, що спростовує встановлені судом ризики.

Крім того ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у відповідності до Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Окрім цього, відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 10 лютого 2012 року № 239/5/104, керівництво СІЗО (ІТТ) забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За таких обставин, апеляційний суд зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, оцінивши в сукупності встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, поведінку підозрюваного у взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано слідчим та не спростовані стороною захисту, а також даними про особу підозрюваного,який своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи повторно тяжкі кримінальні правопорушення, пов`язані з порушенням Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи юридичну освіту та статус адвоката в Україні, достатньо розуміючи суспільну небезпеку злочинів пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, проявив самовпевненість у безкарності за свої вчинки, ведення воєнного стану в Україні, тому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені апеляційним судом обставини дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань підозрюваного.

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що громадяни зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Також задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає за необхідне визначити останньому розмір застави, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування клопотання слідчого, так як ОСОБА_7 не підозрюється у вчиненні насильницького злочину.

При визначенні ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, апеляційний суд наряду з положенням ст.ст.182,183 КПК України враховує і практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції враховуючи обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінований кримінальних правопорушень, тяжкість одного з інкримінованих правопорушень, їх корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей вважає, що застава в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 гривень,здатна забезпечити виконання останнім обов`язків, які будуть на нього покладені у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора та часткове задоволення поданого слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст.183, 393, 399, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2023 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09 квітня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 60 (шістдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 161 040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з населеного пункту, а саме м. Вінниця, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-утриматись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4