Справа № 585/3310/20
Номер провадження 1-кп/585/102/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

зазисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000046 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 23.09.2016 року, уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 25 лютого 2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Перебуваючи в м. Ромни у серпні 2020 року, ОСОБА_4 , з метою незаконного збагачення шляхом вчинення шахрайських дій, вступив у попередню злочинну змову з невстановленою особою та розділили між собою ролі вчинення кримінального правопорушення. Так, невстановлена особа повинна була телефонувати людям похилого віку, називаючись їх близькими родичами, та, з метою отримання коштів, вводити останніх в оману, шляхом повідомлення неправдивої інформації про потрапляння їхніх близьких родичів у ДТП та пропонувати терміново надати грошові кошти на лікування. У свою чергу, ОСОБА_4 мав приїздити за місцем мешкання введених в оману осіб та одержувати надані потерпілими грошові кошти, після чого передавати їх невстановленій особі, одержуючи за це винагороду.

28.08.2020 року близько 22 год. 34 хв. невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка перебувала на тимчасово непідконтрольній Україні території «ЛHP», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння коштами, користуючись послугами мобільного зв`язку з абонентського номера НОМЕР_2 , оператора ПрАТ «ВФ Україна», за допомогою мобільного телефону марки «ITEL» модель «ІТ5615» з ІМЕІ: НОМЕР_3 , з прив`язкою до базової станції за адресою: АДРЕСА_2 , зателефонувала на стаціонарний телефон з номером НОМЕР_4 , закріплений за потерпілою ОСОБА_6 та в ході телефонної розмови, ввівши в оману потерпілу, назвався її сином ОСОБА_2 і повідомив потерпілій, що потрапив у ДТП і йому потрібні грошові кошти на проведення операції. При цьому, невстановлена в ході досудового розслідування особа повідомив, що за коштами приїде його товариш на ім`я « ОСОБА_7 ».

Перед цим невстановлена в ході досудового розслідування особа близько 22 год. 50 хв. зателефонувала на абонентський номер НОМЕР_5 , оператора ПрАТ «Київстар», що знаходився у мобільному телефоні марки «Samsung», модель «SM-G361H/DS», ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , яким користується ОСОБА_4 , вказавши йому адресу: АДРЕСА_3 , куди потрібно їхати за грошовими коштами, та необхідністю представитись « ОСОБА_8 ».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що діє незаконно, близько 23 год. 30 хв. прибув до помешкання ОСОБА_10 , назвався їй ОСОБА_11 - товаришем сина ОСОБА_2 , запевнив потерпілу, що її син перебуває у лікарні з пошкодженим хребтом і йому негайно потрібна операція, для проведення якої необхідні значні кошти, тим самим викликав у потерпілої ОСОБА_10 впевненість у обов`язковості передачі майна, після чого отримав від уведеної в оману потерпілої кошти в сумі 4000 доларів США, що згідно встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США від 28 серпня 2020 року становить 109 840 грн., що є значною шкодою. Заволодівши шляхом обману, належними ОСОБА_10 коштами на вищевказану суму, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, та в подальшому розпорядився грошами на власний розсуд.

Крім того, 02.09.2020 року близько 16 год. 11 хв. невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння коштами, попередньо змовившись із ОСОБА_4 , користуючись послугами мобільного зв`язку з абонентського номера НОМЕР_8 , оператора ПрАТ «ВФ Україна», зателефонував на номер стаціонарного телефону НОМЕР_9 , закріпленого за потерпілою ОСОБА_12 , 1947 р.н., та ході телефонної розмови, увів у оману потерпілу назвавшись її онуком ОСОБА_13 та повідомивши, що потрапив у ДТП і йому потрібні грошові кошти на проведення операції. При цьому, невстановлена в xoді досудового розслідування особа зазначив, що за коштами приїде його товариш на ім`я « ОСОБА_14 ».

Після цього, невстановлена в ході досудового розслідування особа, зателефонував на абонентський номер НОМЕР_5 , оператора ПрАТ «Київстар», що знаходився у мобільному телефоні марки «Хіаоmі», модель «redmi note 8t», яким користується ОСОБА_4 , вказавши під час розмови адресу: АДРЕСА_4 , за якою потрібно їхати, та необхідність назватись « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що діє незаконно, повторно, близько 16 год. 45 хв. прибув до помешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 , де назвався ОСОБА_8 - товаришем онука ОСОБА_15 , та запевнив потерпілу, що її онук перебуває у лікарні, потребує негайної операції, на проведення якої потрібні значні кошти, тим самим викликавши у потерпілої ОСОБА_12 впевненість у обов`язковості передачі майна. Після цього ОСОБА_4 отримав від уведеної в оману потерпілої ОСОБА_12 кошти в сумі 800 доларів США (згідно встановленого Національним банком України офіційного курс) гривні до долара США від 02 вересня 2020 року становить 22080 грн.), 1100 Євро (згідно встановленого Національним банком України офіційного курс) гривні до Євро від 02 вересня 2020 року становить 36377 грн.), та 10000 грн., на загальну суму 68457 грн., яка є значною, таким чином заволодівши ними шляхом обману, та залишив місце вчинення злочину. Отриманими грошовими коштами розпорядився в подальшому на власний розсуд.

14.09.2020 року близько 17 год. 00 хв. невстановлена в ході досудового розслідування особа, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного заволодіння чужим майном шляхом обману, зателефонував на номер стаціонарного телефону НОМЕР_10 , закріплений за потерпілою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_5 , назватися « ОСОБА_17 », та повідомив неправдиву інформацію, що її онук потрапив у ДТП і йому негайно потрібні кошти в сумі 3000 доларів США для проведення операції. При цьому, невстановлена в ході досудового розслідування особа вказав, що за коштами приїде чоловік на ім`я « ОСОБА_17 ».

Після цього невстановлена в ході досудового розслідування особа зателефонував на абонентський номер НОМЕР_5 , оператора ПрАТ «Київстар», що знаходився у мобільному телефоні марки «ZTE», моделі «Blade А5 2019» ІМЕІ1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 , яким користується ОСОБА_4 , вказавши під час розмови адресу: АДРЕСА_5 , за якою потрібно їхати, та необхідністю назватися « ОСОБА_17 ».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 прибув до будинку ОСОБА_16 по АДРЕСА_5 , представився чоловіком на ім`я « ОСОБА_17 » та повідомив, що саме йому необхідно передати гроші в сумі 3000 доларів США, тим самим намагаючись викликати у потерпілої ОСОБА_16 впевненість у обов`язковості передачі майна. Після цього потерпіла ОСОБА_16 попросила написати розписку про те, що він взяв у неї гроші, на що останній погодився. Однак, ОСОБА_4 не зміг довести до кінця свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, оскільки був викритий на місці вчинення злочину, так як потерпіла ОСОБА_16 шляхом перевірки отриманої інформації дізналася, що її онук не потрапляв у ДТП та в нього все гаразд. Відтак ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були викриті.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, в скоєному розкаявся і пояснив, що разом з незнайомим чоловіком по телефону домовились, що цей чоловік буде телефонувати людям похилого віку, повідомляти, що їх родичі потрапили у ДТП та пропонувати терміново надати грошові кошти на лікування, а він повинен був приїздити за місцем мешкання вказаних осіб і отримувати гроші.

Так, 28.08.2020 року йому зателефонував цей чоловік, вказав адресу: АДРЕСА_3 , куди слід поїхати за грошовими коштами, та необхідністю назватись, що він і зробив. Приїхавши до ОСОБА_2 за вказаною адресою, назвався ОСОБА_11 - товаришем сина ОСОБА_2 , сказав, що хоче забрати гроші для її сина на операцію. Бабуся віддала йому кошти в сумі 4000 доларів США, після чого він поїхав.

02.09.2020 року йому знову зателефонував той незнайомий чоловік, вказавши під час розмови адресу: АДРЕСА_4 , та сказав назватись « ОСОБА_8 ». Близько 16 год. 45 хв. того ж дня він прибув до помешкання ОСОБА_12 за вказаною адресою, де представився ОСОБА_8 - товаришем онука ОСОБА_15 , теж сказав бабусі, що її онук перебуває у лікарні і йому негайно потрібна операція, для проведення якої потрібні значні кошти. Після цього ОСОБА_12 дала йому кошти в сумі 800 доларів США, 1100 Євро та 10000 грн. і він залишив місце вчинення злочину.

14.09.2020 року близько 17 год. 00 хв. йому знову зателефонував незнайомець, вказавши під час розмови адресу: АДРЕСА_5 , за якою потрібно їхати, та необхідністю представитися « ОСОБА_17 ». Він прибув до будинку ОСОБА_16 по АДРЕСА_5 , представився « ОСОБА_17 » та повідомив, що саме йому необхідно передати гроші в сумі 3000 доларів США. ОСОБА_16 попросила написати розписку про те, що він взяв у неї гроші, на що він погодився. Проте він встиг написати розписку, оскільки ОСОБА_16 дізналася, що її онук не потрапляв у ДТП та в нього все гаразд.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілим), та злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України (незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб) доведена повністю поза розумним сумнівом.

При призначенні покарання судом враховані вимоги ст. 65 КК України.

ОСОБА_4 вчинив злочин та незакінчений замах на злочин, які відповідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання вини обвинуваченим та щире розкаяння у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у межах санкції, передбаченої за цей злочин - у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України - у межах санкції, передбаченої за цей злочин - у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати в строк покарання повністю відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2021 року у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи поведінку обвинуваченого та думку прокурора, суд вважає можливим не обирати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Цивільні позови:
Потерпіла ОСОБА_6 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 і просила стягнути на її користь 109840 грн. - у відшкодування завданої матеріальної шкоди та 30000 грн. - у відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування цивільного позову посилається на те, що ОСОБА_4 шляхом обману заволодів належними їй грошовими коштами у розмірі 4000 доларів США, що згідно встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США від 28 серпня 2020 року становить 109840 грн. Окрім фізичної та матеріальної шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого ОСОБА_4 також завдано їй немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті: втрата нормального сну, апетиту, втрата свідомості майже на протязі 2-х тижнів, постійні болісні відчуття, щоденні думки та спогади про негативні події, страх можливого повторення подій, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення, приниженої гідності. В момент коли ОСОБА_4 повідомив їй про те, що її син ОСОБА_2 знаходиться в лікарні, його збила машина та у нього пошкоджений хребет, вона перенесла значний фізичний біль, переживання, емоційний стрес, який супроводжувався почуттями тривоги за її сина, за його здоров`я, розгубленості. У неї дуже боліло серце, підвищився тиск, запаморочилось в голові, вона трохи не втратила свідомість прямо на вулиці, де і передавала грошові кошти ОСОБА_4 .. Вона досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою ОСОБА_4 його зневагою по відношенню до неї. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних душевних та матеріальних ресурсів. Завдану моральну шкоду оцінює в 30000 грн. (а.с. 7-12).

Потерпіла ОСОБА_12 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 і просила стягнути на її користь 68457 грн. - у відшкодування завданої матеріальної шкоди та 30000 грн. - у відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування цивільного позову посилається на те, що ОСОБА_4 шляхом обману заволодів належними їй грошовими коштами у розмірі 68457 грн. Також діями обвинуваченого ОСОБА_4 їй також завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку зі злочинними діями ОСОБА_4 по відношенню до неї. Повідомлення про те, що ОСОБА_15 перебуває у лікарні і йому негайно потрібна операція, викликало у неї стрес, розпач, відчуття безпомічності, після усвідомлення того, що вона стала жертвою злочину, вона відчула пригнічення та втратила спокійний сон. Вона до цього час не може повністю заспокоїтися, вона втратила відчуття безпеки та внутрішнього спокою. Також внаслідок дій ОСОБА_18 вона змушена відшукувати кошти на придбання ліків та оплату газу, адже він заволодів всіма належними їй коштами. Вона змушена позичати у родичів, адже отримує невелику пенсію і не має інших джерел прибутку. Завдана моральна шкода посилюється тим, що ОСОБА_4 навіть не вибачився за скоєне. Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_4 злочину, глибину її душевних страждань, тяжкість вимушених змін в її житті, які настали внаслідок вчиненого ним злочину, визначає розмір моральної шкоди у 30000 грн. (а.с.13-15).

Обвинувачений цивільні позови визнав.

Відповідно до ст. 128 ч. 5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом за клопотанням учасників провадження. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справі не є обов`язком суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позовні вимоги в частині стягнення 109840 грн. матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 та в частині стягнення 68457 грн. матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_12 , визнані ОСОБА_4 у повному обсязі і підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВС України від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У цьому контексті суд враховує визнання Європейським Судом з прав людини (далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» зазначається, що, «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

У суду не виникає сумніву, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями завдав моральних страждань потерпілим, внаслідок чого суттєво змінився спосіб їх життя.

Враховуючи глибину психологічних страждань, понесених потерпілими внаслідок вчинення злочину, необхідності тривалого часу для відновлення фізичного та психологічного стану, наслідків, які настали від злочину, виходячи із засад розумності, поміркованості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково і з ОСОБА_4 на користь потерпілих слід стягнути по 15000 у відшкодування моральної шкоди.

Витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Samsung», модель «SM-G361H/DS», ІМЕІ1 НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , переданий до камери зберігання речових доказів Роменського РВП, - звернути в дохід держави;

- мобільний телефон марки «ZTE», модель «Blade А5 2019» ІМЕІ1 НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 , переданий до камери зберігання речових доказів Роменського РВП, - звернути в дохід держави;

- три аркуші паперу, на яких нанесені рукописні написи, що зберігаються в матеріалах кримінальної справи, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати в строк покарання повністю відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2021 року у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в закону силу не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання з метою виконання вироку.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_13 , 109840 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 15000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, загалом - 124840 (сто двадцять чотири тисячі вісімсот сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_14 , 68457 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 15000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, загалом - 83457 (вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Samsung», модель «SM-G361H/DS», ІМЕІ1 НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , переданий до камери зберігання речових доказів Роменського РВП, - звернути в дохід держави;

- мобільний телефон марки «ZTE», модель «Blade А5 2019» ІМЕІ1 НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 , переданий до камери зберігання речових доказів Роменського РВП, - звернути в дохід держави;

- три аркуші паперу, на яких нанесені рукописні написи, що зберігаються в матеріалах кримінальної справи, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1