Справа № 750/7403/21
Провадження № 1-кс/750/1563/23
У Х В А Л А

12 квітня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000052 від 05.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

в с т а н о в и л а :

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту, який накладений ухвалою слідчого судді від 29.07.2021, з двох мобільних телефонів, які були вилучені у ОСОБА_3 під час обшуку 09.07.2021.

В клопотанні зазначає, що у застосування арешту майна відпала потреба. На підтвердження цього вказує, що з часу вилучення пройшов тривалий час, повідомлення про підозру жодній особі не вручено, причетність ОСОБА_3 до скоєння злочину не встановлена, з вилученим майном слідчі дії не проводяться. Просить клопотання задовольнити, скасувати арешт.

В судове засідання власник майна та його представник не з`явились. Від адвоката надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився. В поданій заяві просив розглядати справу без його участі. Проти скасування арешту майна не заперечував.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні П`ятого СВ (з дислокацією у м.Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000052, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.07.2021, зокрема, накладено арешт на вилучені під час обшуку речі, а саме: два мобільних телефони «Doggee S95» та «Doggee S65» із sim-картою всередині, які належали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заборону відчужувати, розпоряджатись та користуватись ними ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставою для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування, при цьому, з урахуванням вимог ст. 22 КПК України, доведення цих обставин покладається на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту майна.

Перевіряючи довід представника власника майна адвоката ОСОБА_4 про те, що в даному випадку відпала потреба в застосуванні цього заходу, то слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В силу ст.41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Слідчий суддя, виходячи із принципу змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не надав суду належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду даного клопотання пройшов тривалий час з моменту вилучення та арешту майна, підозра до цього часу не пред`явлена ні ОСОБА_3 , ні будь-якій іншій особі, мобільні телефони, не є безпосереднім об`єктом злочину, який розслідується органом досудового слідства, слідчий суддя прийшла до висновку, про необхідність скасування арешту на зазначене майно.

Тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.170-174, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт на два мобільних телефони «Doggee S95» та «Doggee S65» із sim-картою всередині, які належали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 29.07.2021, повернувши зазначені речі законному власнику ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1