ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

07 листопада 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 та продовження стоку обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , які обвинувачуються у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
встановив:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0001141 від 02.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засідання прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 який перебуває під заставою. В обґрунтування якого прокурор зазначив, що ризики, які були підставою для застосування до обвинувачених запобіжних заходів не зникли та існувати не перестали.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вважав за можливе розглянути клопотання прокурора без участі його захисника, з яким під час судового засідання в режимі відеоконференції перервався зв`язок, проти задоволення клопотання прокурора заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , який перебуває під заставою.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєнні злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків і постійного місця роботи до затримання, його неодноразові судимості за вчинення умисних корисливих злочинів. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, який ставиться йому у вину, він може вчинити спроби ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК щодо обвинуваченого.
Крім того, судом враховується, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії судового розгляду і судом ще не допитані обвинувачені, потерпіла та свідки, не досліджені письмові докази.
Суд вважає за необхідне врахувати покази, надані в судовому засіданні, яке відбулось 19.01.2022 року потерпілою ОСОБА_7 , яка заявила, що має реальні побоювання здійснення тиску на неї з боку обвинувачених з огляду на те, що співмешканка ОСОБА_6 працювала в родині потерпілих домогосподаркою. Отже обвинувачений є обізнаними з місцем проживанням потерпілої та її сім`ї, укладом її життя, періодів перебування вдома і поза його межами та напрямків пересування. Тому, на переконання суду з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, він, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на потерпілу з метою її залякування, відмови від надання показів, з метою ухилення від покарання, що загрожує їм у випадку визнання винуватими у скоєнні злочину, у вчиненні якого вони обвинувачуються.
За таких обставин, на переконання суду прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК щодо можливого незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу.
Оцінюючи наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 суд враховує, що ОСОБА_6 раніше засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень та на даний час притягується до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді Приморського районного суду м. Одеси в провадженні судді ОСОБА_8 , тому вказані обставини враховуються судом як відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , та підтверджують наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки той факт, що ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та він знов обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, у той час, коли відносно нього триває інше кримінальне провадження про тотожні кримінальні правопорушення, свідчить про схильність ОСОБА_6 до злочинної діяльності.
Тому суд вважає, що прокурором доведене існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК, стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Разом із тим, суд враховує, що доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 буде перевірена судом через нетривалий час, у тому числі вона може бути перевірена за клопотанням сторони захисту.
Вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що на даній стадії кримінального провадження справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_6 , існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були доведені прокурором, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.
При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебуває під заставою, суд виходить з положень ч. 6 ст.194 КПК, згідно із якою обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Водночас у разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2022 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою та зменшено розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави і визначено його у розмірі 45 (сорок п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 111645 (сто одинадцять тисяч шістсот сорок п`ять) гривень.
28.07.2022 року обвинуваченого ОСОБА_5 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави, тому відповідно до положень абз. 3 ч. 4 ст.202 КПК України він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави та на якого покладено обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, визначені ухвалою суду від 19.01.2022 року.
Беручи до уваги, що судове провадження в даному кримінальному провадженні не завершено, строк покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України спливає 10 листопада 2022 року, проте ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були доведені прокурором, не зменшилися, підстав для скасування або зміни запобіжного заходу у виді застави відносно обвинуваченого не вбачається, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне продовжити строк покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст.331, 369-372 КПК України, суд

постановив:
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 задовольнити.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 січня 2023 року.
Альтернативний запобіжний захід у виді застави, визначений ухвалою суду від 21.07.2022 у розмірі 45 (сорок п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 111645 (сто одинадцять тисяч шістсот сорок п`ять) гривень, залишити без змін.
Строк дії ухвали про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених обов`язків, в разі внесення визначеної судом суми застави, становить до 05 січня 2023 року, включно.
Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , до якого застосований запобіжний захід у виді застави, ухвалою суду від 19 січня 2022 року, продовжити до 05 січня 2023 року.
Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 11 листопада 2022 року о 09:00 год. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/24301/21
Номер провадження № 1-кп/ 522/241/22
Головуючий суддя ОСОБА_1