Справа№642/383/23
Провадження № 1-кс/642/180/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру, -

встановив:

ОСОБА_6 звернувся зі скаргою про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №00000423 від 31.03.2022 за ч. 2 ст. 111 КК України, вказуючи, що як під час затримання в порядку ст.208 КПК України, так і в подальшому при допиті в якості підозрюваного, а також при проведенні судових засідань, при обранні та продовженні строку тримання під вартою, він постійно повідомляв про застосування до нього психологічного та фізичного примусу з боку російських окупантів. Незважаючи на його постійні повідомлення, про застосування до нього та членів його родини психологічного та фізичного впливу з боку російських окупантів, 23.09.2023 року ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) за погодженням з прокурором, йому було повідомлено про підозру в скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.111 КК України. Вважає, що відповідно до ч.1 ст.40 КК України вчинення дії або бездіяльності, що заподіюють шкоду правоохоронним інтересам, під безпосереднім впливом фізичного примусу, внаслідок якого особа не могла керувати своїми вчинками, не визнається злочином.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 доводи скарги підтримали, посилаючись на наведені в ній підстави, надавши протокол - пояснення ОСОБА_7 та витяг із наказу звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_6 , з 14.06.2022 року.

Прокурор та слідчий проти скарги заперечували, вказавши, що оцінку вказаним доказам повинен давати суд під час розгляду провадження по суті.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до п.4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, зміни, що були внесені до ст. 303 ч.1 КПК України в частині її доповнення пунктом 10, застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Посилань на порушення органом досудового розслідування зазначених норм при складанні повідомлення про підозру стороною захисту не зазначено.

В той час, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст.17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру сторона захисту вважає те, що аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину, а цьому існує безліч доказів - пояснення свідків, що повністю спростовують обставини кримінального правопорушення, викладені в повідомленні про підозру.

Порушення слідчим та прокурором вимог ст. 277, 278 КПК України при складанні повідомлення про підозру слідчим суддею не встановлено.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри, відсутність належних і допустимих доказів не можуть бути підставою для її скасування, оскільки законом такі питання не віднесені до тих, які вирішуються при повідомленні про підозру в порядку ст. 303 КПК України.

Питання обґрунтованості підозри не є тотожним визнанню особи винуватою, а свідчить про наявність доказів для розгляду справи по суті. Оцінка доказів по суті кримінального провадження не віднесена до компетенції слідчого судді, а є виключно прерогативою суду при розгляді справи по суті.

У зв`язку із вищевикладеним, скарга ОСОБА_6 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 110, 303-307, 309, 276-278, 371-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя