КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 29 листопада 2022 року, апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді директора зовнішньо-торгівельного департаменту в АТ «Мотор Січ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2 КК України,-

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГС У СБ України ОСОБА_8 погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 20 грудня 2022 року.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_6 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід.

Вважають оскаржувану ухвалу необгрунтованною.

Зазначають, що підозра необгрунтована, а ризики передбачені ст. 177 КПК недоведеними.

Зокрема, стороною обвинувачення не надано жодних доказів попередньої змови та прямого умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на вчинення кримінального правопорушення. Відсутні належні і допустимі докази на підтвердження переговорів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з приводу незаконних поставок товару АТ «Мотор Січ» на користь підприємств РФ, та зустрічей ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у березні 2022 року на території РФ.
Також, апелянти зазначають про неналежність та недопустимість висновків експерта та протоколів НСРД.
Зокрема, поставка товару у березні-квітні 2022 року АТ «Мотор Січ» на адресу підприємства-контрагента, яке є резидентом КНР, здійснювалася на підставі контрактів, укладених у березні 2021 року, тобто до збройної агресії РФ. Підозрюваний ОСОБА_6 не мав відношення до укладення зазначених контрактів, оскільки в період з 22 лютого 2022 року по 17 квітня 2022 року не перебув на території України.
На думку сторони захисту, об`єктивна та суб`єктивна сторона інкримінованих ОСОБА_6 діянь, викладених у підозрі є ідентичними, а кваліфікація діянь за ст. 111-2 КК України не відповідає положенням кримінального закону.
Також апелянти зазначають, що ризики відсутні, оскільки підозрюваний не може знищити чи спотворити документи, оскільки під час обшуку на підприємстві АТ «Мотор Січ» вилучено усі докази, які б могли стосуватися провадження. Крім того, ризики виїзду за кордон та продовження вчинення кримінальних правопорушень відсутні.
На переконання захисника, затримання ОСОБА_6 є незаконним, оскільки підставою для затримання стало п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, однак в протоколі затримання не зазначено будь-яку інормацію, щодо замаху підозрюваного на вчинення злочину або його вчинення під час затримання.
Апелянти звертають увагу на характеризуючі дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, родину, незадовільний стан здоров`я, позитивну репутацію, постійне місце роботи та проживання, раніше не судимий, не має інших повідомлених йому підозр, не відмовляється давати покази, співпрацює із слідством.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, ГСУ СБ Україниздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06 липня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000272, у тому числі ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2 КК України.

22 жовтня 2022 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2 КК України.
24 жовтня 2022 року старший слідчий слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано позицію прокурора та думку захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Також, слідчим суддею з`ясовано що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2 КК України, що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ст. 111-2 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів та кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, у тому числі належності і допустимості доказів, буде предметом дослідження судового розгляду справи по суті.

Окрім того, слідчим суддею, всупереч доводам апеляційної скарги, враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
- знищити, приховати та спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні;
- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється;
Посилання апелянта на те, що підозра повідомлена ОСОБА_6 є необґрунтованою, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Доводи сторони захисту, щодо незаконного затримання ОСОБА_6 необґрунтовані та спростовуються матеріалами провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_11 22 жовтня 2022 року о 07 год. 33 хв., на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 про, що складено відповідний протокол.
Так, протокол затримання ОСОБА_6 складено відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при затриманні та складанні такого протоколу колегією суддів не встановлено.
Окрім того,ОСОБА_6 , підозрюється, у тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1112 КК України, яке за своєю специфікою відноситься до триваючих злочинів, що давало підстави слідчому затримати особу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України,

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_6 , який має міцні соціальні зв`язки, родину, незадовільний стан здоров`я, позитивну репутацію, постійне місце роботи та проживання, раніше не судимий, не має інших повідомлених йому підозр, не відмовляється давати покази, співпрацює із слідством, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбаченні ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не вбачається.

Також, слідчим суддею враховано положення ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а тому не визначив ОСОБА_6 розмір застави, з чим погоджується і колегія суддів.
Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14

Єдиний унікальний №761/22676/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15

Провадженя № 11сс/824/4398/2022 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України