УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2023 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рудний Кустанайської області Республіки Казахстан, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

-якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Учасники судового провадження:

обвинувачений ОСОБА_7

захисник ОСОБА_6

прокурор ОСОБА_8

(в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 квітня 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою занадто суворим.

Зазначає, що в клопотанні прокурора вказано, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, злочин вчинив в умовах воєнного стану, не з`явився у підготовче судове засідання у зв`язку з чим до нього було застосовано привід, що підтверджує факт його ухилення від виконання обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України. Крім того може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки періодично змінює місце свого проживання, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований та не має постійного заробітку.

Наголошує, що ОСОБА_7 не мав та не має на меті уникати кримінальної відповідальності. Вину визнає в повному обсязі, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Окрім того ризики, викладені у клопотанні взагалі відсутні та не підтверджені, оскільки обвинувачений завжди з`являвся до суду на призначені підготовчі судові засідання і лише 02.02.2023 року не з`явився про що надав заяву, що він не зможе бути присутнім у підготовчому судовому засіданні, оскільки буде відбувати адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту, що є поважною причиною його неявки.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000121 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

16 лютого 2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2023 року клопотання прокурора задоволено. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 квітня 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які послужили застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000121 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

16 лютого 2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд, пославшись на відомості що характеризують особу обвинуваченого, обставини вчинення та тяжкість інкримінованого йому злочину, який він вчинив в умовах воєнного стану, прийшов до висновку, що запобігти вказаним у клопотанні прокурора ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відносить до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Разом з тим необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний встановити чи надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків, пере6дбасчених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд взагалі не мотивував свого рішення, а лише зазначив у рішенні, що дійсно існують ризики, які зазначив у клопотанні прокурор, при цьому, суд у рішенні не навів які це ризики та які докази надав прокурор про існування, зазначених у клопотанні ризиків.

Між тим, як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, від органу досудового розслідування та суду не ухилявся.

Зазначене свідчить про те, що судом рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийнято без дотримання національного та міжнародного законодавства. А тому не може вважатись законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарги захисника підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як такого, що не містить доказів на підтвердження наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 лютого 2023 року, якою обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Звільнити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рудний Кустанайської області Республіки Казахстан, з - під варти із зали суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: