Справа № 714/1450/22
Провадження № 1-кп/714/164/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2022 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Герца Чернівецької області кримінальне провадження за № 0003012 від 30.09.2022 року за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, з повною вищою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не судимого
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України. Як вбачається із мотивувальної частини даної угоди ОСОБА_3 , вступив у попередню змову з невстановленою на даний час особою, з метою підробки офіційних документів, які стали б підставою для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час. В подальшому, діючи у групі за попередньою змовою, ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа підробили офіційні документи, а саме: тимчасову посвідку АЕ1811326 від 14.09.2022 року та довідку із зазначеним кодом НОМЕР_1 (без вихідного номеру та дати), по факту того, що гр. ОСОБА_3 непридатний до військової служби та висновок BJIK (без реєстраційного номеру) від 14.09.20122 року, які начебто видані ІНФОРМАЦІЯ_3 . А саме, виготовили вказані документи на бланках паперу, проставили письмові відмітки та рукописний текст у них, підписи від імені керівників даних установ, підробили печатки « ІНФОРМАЦІЯ_4 »

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, яке видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, за кваліфікуючою ознакою: вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 29 вересня 2022 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 , приїхав на MПП «Порубне» у с.Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, де, під час перетину Державного кордону України на виїзд та проходження паспортного контролю надав інспектору прикордонної служби вказані завідомо підроблені офіційні документи - а саме тимчасову посвідку НОМЕР_2 від 14.09.2022 року та довідку із зазначеним кодом НОМЕР_1 (без вихідного номеру та дати), по факту того, що гр. ОСОБА_3 непридатний до військової служби та висновок BJIK (без реєстраційного номеру) від 14.09.20122 року, які начебто видані ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

08 грудня 2022 року між прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст.470 КПК України враховані такі обставини: ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, а саме надання правдивих та вичерпних показів, що викривають його вину, щире каяття; характер та тяжкість обвинувачення, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином; позитивна характеристика за місцем проживання; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України та узгодили покарання останньому, за наявності пом`якшуючих обставин. А саме визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, щирого каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, та те, що на даний час в Україні діє воєнний стан та в рамках кримінального провадження ОСОБА_3 перерахував на допомогу Українській Армії кошти в сумі 10 000 грн. та з урахуванням тяжкості злочину (зазначене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином), особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, покарання за ч.3 ст.358 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. та покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом повного складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 1050 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 грн.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні даних правопорушень визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його винуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст.358 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, із якими останній погодився в судовому засіданні.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.ст.473, 474 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному (ч.4 ст.394 КПК України) та касаційному порядку (ч.3 ст.424 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Також останній розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та він також розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст.358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди, пояснивши, що при її укладенні були дотримані всі права обвинуваченого та відсутність тиску під час її укладання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, зокрема, прокурора, обвинуваченого та захисника, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 та ч.4 ст.358 КК України є правильною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України (в редакції Закону від 22.11.2018 року) є не тяжким злочином і відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, та враховуючи щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння у розкритті злочину, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 та ч.4 ст.358 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 08 грудня 2022 року між останнім та прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0003012від 30.09.2022 року і узгоджену сторонами міру покарання за ч.3 ст.358 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. та покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом повного складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 1050 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 грн., вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України є не тяжким злочином, та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивні характеристики, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, має постійне зареєстроване місце проживання, перерахував кошти у вигляді застави в сумі 10 000 грн. на допомогу ЗСУ, обставини, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутністю потерпілих, заявленого цивільного позову та шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122, 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 грудня 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України із застосуванням ст.69 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 грн.

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне узгоджене сторонами покарання шляхом повного складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 1050 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 грн.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст.389-1 КК України.

Обмеження права оскарження даного вироку обвинуваченим визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя: