Справа №590/878/22
Провадження № 1-кп/590/157/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000410 від 17.10.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженц я м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, працюючого транспортувальником на заводі «Імпульс», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2022 року, близько 16.40 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесного ушкодження, умисно вдарив ОСОБА_5 один раз кулаком своєї правої руки в область грудей, після чого наніс шість ударів кулаками обох рук в область голови та обличчя, один удар кулаком правої руки в область живота, після чого наніс ще два удари правою ногою по лівій нозі та один удар правою ногою в область голови останнього.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №103 від 10.11.2022 року, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: набряклості м`яких тканин волосистої частини голови, синець навколо правого ока, поверхнева рана на 0,5 см вище зовнішньої третини правої брови; болючість при доторкуванні в лівій половині грудної клітини спереду на рівні 4-6 ребер, в центральній частині живота; синець на зовнішній поверхні в середній третині лівої гомілки. Тілесні ушкодження у вигляді синців та поверхневої рани по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав у повному обсязі, надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 16.10.2022 року, близько 16:40 год. він, перебуваючи на вулиці біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вдарив ОСОБА_5 один раз кулаком своєї правої руки в область грудей, після чого наніс шість ударів кулаками обох рук в область голови та обличчя, один удар кулаком правої руки в область живота, після чого наніс ще два удари правою ногою по лівій нозі та один удар правою ногою в область голови останнього. У вчиненому щиро розкаявся. Пообіцяв подібних дій більше не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого судом встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному проступку, погоджується із кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор у судовому засіданні не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, тобто обставини справи ніким не оспорюються.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно зі ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, дані про особу ОСОБА_4 , який визнав вину, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, чи застосування ст.75 КК України, враховуючи перелічені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, його ставлення до вчиненого, суд не знаходить.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ч.3 ст.349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять грн 00 коп.).

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6 ОСОБА_7