ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3934/22 Справа № 192/1407/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000576 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого в ТОВ «Фокус-2» на посаді менеджера, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Строк основного покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту початку його фактичного виконання.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування моральної шкоди, - 949 972 грн. 98 коп.

В задоволенні іншої частини цивільного позову ОСОБА_13 , - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином, - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди, - 400 000 грн. 00 коп.

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року арешт на автомобіль «DAF-CF 65.220» (вантажний, паливоцистерна), номерний знак НОМЕР_1 .

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року арешт на автомобіль «Volkswagen Golf Variant», номерний знак НОМЕР_2 .

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року арешт на автомобіль «Деу ланос» номерний знак НОМЕР_3 .

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року арешт на автомобіль «Merсedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_4 .

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного.

Приблизно о 19 год. 30 хв. 29 липня 2021 року, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf Variant», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_16 , здійснював рух зі швидкістю приблизно 100 км/год в світлий час доби по вологому асфальтобетонному дорожньому покриттю у лівій смузі автошляху Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», проїзна частина якої має по дві смуги руху в кожному напрямку, з боку м. Дніпро в напрямку м. Запоріжжя. В районі 450 км + 500 м зазначеного автошляху в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, проявляючи протиправну самовпевненість, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушуючи зазначені Правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного та фізичного характеру, для здійснення безпечного руху, не переконався, що своїми діями не загрожуватиме і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем «Volkswagen Golf Variant», номерний знак НОМЕР_2 , втратив контроль над його керуванням та допустив зіткнення передньою частиною автомобіля з лівою частиною автомобіля «Merсedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_17 , який рухався в попутному напрямку в крайній правій смузі.

Після зіткнення автомобіль «Volkswagen Golf Variant», номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль «Merсedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_4 в некерованому стані продовжили рух, виїхали на зустрічну смугу руху, де автомобіль «Merсedes-Benz Sprinter» перекинувся на лівий бік та здійснив зіткнення передньою частиною з передньою частиною автомобіля «Деу ланос», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 та задньою частиною з передньою частиною автомобіля «DAF-CF 65.220» (вантажний, паливоцистерна), номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_18 , які рухались в зустрічному напрямку в крайніх лівій та правій смузі відповідно.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Merсedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_17 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: множинних саден обличчя, тулуба та кінцівок, забійної рани голови та лівого стегна, крововиливів у м`які покрови голови з внутрішньої сторони, переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`якою мозковою оболонкою та у речовину головного мозку, крові в бокових шлуночках головного мозку, множинних переломів ребер з розривами пристінкової плеври та крововиливів в оточуючі м`які тканини навколо переломів, численних розривів легенів та печінки, крові в плевральних та черевних порожнинах, від чого настала його смерть 29 липня 2021 року в проміжок часу з 19 год. 30 хв. до 20 год. 15 хв. на місці події від сумісної тупої травми тіла з численними переломами кісток скелету та розривами внутрішніх органів, яка ускладнилась шоком.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, малолітній пасажир автомобілю «Деу ланос», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку першого ступеню, перелом зовнішньої стінки правої орбіти, перелому лобної кістки праворуч з переходом на стінки фронтальної пазухи та дах орбіти, численних саден обличчя і голови, забійних ран лобної, скроневої та тім`яної ділянок, закритого перелому лівої стегнової третині зі зміщенням уламків, численних саден кінцівок, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, неповнолітній пасажир автомобілю «Деу ланос», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку другого ступеню з вогнищами забиття речовини головного мозку в обох лобних частках, субарахноїдального крововиливу, пневмоцефалії в лобній області, переломів кісток лицьового та мозкового черепу (передньої стінки лівої верхньощелепної пазухи, внутрішньої та зовнішньої стінок лівої половини фронтальної пазухи і лінійного перелому кістки ліворуч з переходом на передню черепну ямку) з ушкодженням твердої мозкової оболонки та явищами назальної ліквореї, гемосинусу клітин ґратчастої кістки, основної, верхньощелепної та фронтальної пазух, масивної забійно-рваної рани в лобній області праворуч ближче до межі росту волосся з переходом вниз до скроневої області, потім паралельно до центра та вгору в лобну область ліворуч, з частковим переходом на волосисту частину голови, синців в обох параорбітальних областях та численних саден обличчя, тупої травми грудної клітини, забію верхньої частки лівої легені, поверхневих забійних ран або глибоких саден на задній поверхні грудної клітини праворуч по навколохребтовій лінії з переходом до лопаткової лінії в проекції п`ятого-шостого міжребір`я; закритого перелому правої плечової кістки в середній третині зі зміщенням уламків; глибокого садна або поверхневої забійної рани на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третин, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобілю «Деу ланос», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійно-скальпованої рани в лобній частині по центру з переходом вгору праворуч до межі росту волосся, закритої травми грудної клітини з переломом першого ребра ліворуч по середньо-ключичній лінії та уламковим переломом верхньої третини тіла грудини, закритої хребтової травми з компресійним переломом тіла восьмого грудного хребця без ушкодження спинного мозку та без неврологічної симптоматики, двох забійних ран правого колінного суглобу, саден кінцівок, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше як 21 день).

В апеляційній скарзі:

- захисник обвинуваченого просить вказаний вирок, в частині призначення покарання, - змінити. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. В решті вирок суду, - залишити без змін.

Вважає, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим в частині призначення основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На думку захисника, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 основне покарання, взагалі не врахував обставини, що у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, що полягає у добровільній критичній оцінці ОСОБА_7 своєї протиправної поведінки через визнання вини як на досудовому розслідуванні, так і в суді, у щирому висловленню співчуття та жалю потерпілим; у повному відшкодуванні заподіяної матеріальної шкоди представнику малолітніх потерпілих ОСОБА_11 , шляхом оплати з перших днів після ДТП лікування неповнолітніх потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ( ОСОБА_11 у судовому засіданні письмово відмовилась від матеріальних претензій, пояснивши, що повністю відшкодовані обвинуваченим), у частковому відшкодуванні моральної шкоди ОСОБА_13 у розмірі 50 027 грн., що також є обставинами, що пом`якшують покарання, як добровільне відшкодування завданого збитку. Вказує, що такі обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 були у т.ч. встановлені і на досудовому розслідуванні та зазначені у обвинувальному акті.

Зазначає, що ОСОБА_7 є законослухняним громадянином, не мав протиправної поведінки в минулому, не притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил ПДР, вчинив злочин вперше, з необережності, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, за місцем навчання, проживання та роботи характеризується виключно позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, сім`ю та на утриманні малолітню доньку.

Вважає, що конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_7 вказують на формування в обвинуваченого позитивних установок, що свідчить про недоцільність відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а виправлення останнього та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень в даному випадку можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку захисника, суд призначив ОСОБА_7 основне покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, яке за своїм видом і розміром є явно несправедливим внаслідок суворості. Це покарання є занадто жорстоким та несправедливим, що відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду, - без змін, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_9 та представників потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції ухвалюючи вищевказаний вирок, в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відносно доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання вимогам закону внаслідок суворості, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував всі обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, працевлаштований, за місцем мешкання, роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Крім того, хоча стороною обвинувачення в обвинувальному акті, як обставини, які пом`якшують покарання зазначено щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а обставин, які обтяжують покарання не встановлено, суд першої інстанції оцінивши відношення обвинуваченого до скоєного, прийшов до висновку, що в даній справі відсутні обставини, які пом`якшують покарання або обтяжують покарання, враховуючи, що обвинувачений хоча і визнав свою вину у вчиненому, але щиро не кається, шкоду заподіяну злочином відшкодував частково.

Покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції призначив у розмірі, близькому до мінімального, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд у достатній мірі врахував як позитивні дані про особу обвинуваченого, який вперше скоїв злочин, позитивно характеризується, так і ступінь тяжкості злочину, тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_17 . Також 2 неповнолітніх дітей отримали тяжкі тілесні ушкодження, а їх батько ОСОБА_9 , - середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Своє рішення суд першої інстанції належним чином мотивував.

Колегія суддів вважає, що призначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 вид та розмір покарання, в повному обсязі відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним, достатнім для його виправлення, та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Посилання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого на те, що ОСОБА_7 визнав свою вину, розкаявся, повністю відшкодував заподіяну матеріальну шкоду представнику малолітніх потерпілих ОСОБА_11 , частково відшкодував моральну шкоду ОСОБА_13 у розмірі 50 027 грн., вчинив злочин вперше, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштований, за місцем навчання, проживання та роботи характеризується виключно позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, сім`ю та на утриманні малолітню доньку, не дають колегії суддів підстав для зміни вироку та призначення йому більш м`якого покарання, із застосування ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки при призначенні покарання ці обставини судом першої інстанції були відповідно враховані.

Колегія суддів зазначає, що в силу положень ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку, з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини кримінального провадження, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, встановлених Кримінальним кодексом України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, за якою його засуджено з реальним його відбуванням.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 2 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод", право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

За зазначених вище обставин, колегія суддів не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, а саме із застосування ст. 75 КК України як того просить захисник обвинуваченого, бо в такому випадку воно було б несправедливим внаслідок м`якості.

Інші доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого були предметом розгляду в суді першої інстанції та їм надана належна оцінка у вироку.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4