ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/787/22
Провадження №1-кп/477/225/22
УХВАЛА

28 вересня 2022 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання по розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2022 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року у справі призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного захисту у виді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи своє клопотання наявністю ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, здійснення впливу на свідків.

Захисник проти клопотання прокурора заперечувала, зазначивши про безпідставність заявлених ризиків, оскільки обвинувачений має зареєстроване місце проживання, у нього є мати, до затримання працював неофіційно, від органів досудового розслідування не переховувався, єдине місце, куди він може піти це вступити до лав ЗСУ, про що він неодноразово заявляв; дані щодо можливості вчинення іншого злочину або впливу на свідків відсутні. Вважала можливим застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, а у разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою просила визначити заставу в мінімальному розмірі.

Обвинувачений зазначив про незгоду з кваліфікацією дій, викладених у обвинувальному акті, та можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час. Пояснив, що він не одружений, зареєстрований у м. Миколаєві в квартирі, яка належить його матері, фактично з липня 2022 року тимчасово проживав в с. Калинівка Миколаївського ( в минулому - Вітовського ) району Миколаївської області з дозволу свого знайомого, в якого він працював без офіційного працевлаштування. Був оформлений як фізична особа-підприємець, але в листопаді 2021 року підприємницьку діяльність припинив.

Потерпілий, повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не надав.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо клопотання, вивчивши клопотання та матеріали в межах заявленого клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2022 року, обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 днів по 07.09.2022р., з подальшим продовженням відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 вересня 2022 року по 04.10.2022року.

До суду кримінальне провадження надійшло 20 вересня 2022 року, об`єктивно розглянути кримінальне провадження та ухвалити рішення до закінчення строку обраного запобіжного заходу неможливо.

Відповідно до вимог частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження розглядає питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 статті 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Щодо вчинення цього злочину існує обґрунтована підозра, яка була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні, обвинувачений не одружений, офіційно не працевлаштований, на час затримання проживав не за зареєстрованим місцем проживання, отже не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується в даному кримінальному провадженні, вчинений в період іспитового строку, встановленого вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2020 року.

Отже, існує ризик того, що усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у разі встановлення вини обвинуваченого, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від суду, що унеможливить своєчасний та якісний розгляд кримінального провадження судом, а також продовжувати злочинну діяльність.

Крім цього, перебуваючи на волі, обвинувачений може незаконно вплинути на свідків, враховуючи, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування місцем проживання одного із свідків є с. Калинівка Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області та адреса його проживання співпадає з адресою, зазначеною в обвинувальному акті як місце вчинення злочину.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним ризики того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, що унеможливить своєчасний та якісний розгляд кримінального провадження судом, а також продовжувати злочинну діяльність, вплинути на свідків.

Зазначене свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та за таких обставин колегія суддів приходить до висновку щодо доцільності обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: домашнього арешту або особистого забов`язання, про що зазначала адвокат, або домашнього арешту у нічний час, про що зазначав обвинувачений,є недоцільним, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.

Враховуюче викладене, суд вважає, що клопотання прокурора щодо запобіжного заходу обвинуваченому підлягає задоволенню.

Статтею 193 КПК України визначено, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання щодо встановлення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Разом з тим відповідно до частини 4 статті 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини. За таких обставин, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є насильницьким та в результаті чого настала смерть людини, то колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вважає за необхідне застосування до ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, про що зазначала адвокат.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 314, 315, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - по 26 листопада 2022 року з утриманням його в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала діє по 26 листопада 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення тексту ухвали, а обвинуваченим з дня отримання її копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3