ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1722/22 Справа № 210/5722/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000450 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в КП «Дніпроводоканал» ДМР на посаді директора, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити її співмірною із збитками, завданими кримінальним правопорушенням , а саме у розмірі 4144537, 44 грн.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, так як підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яке виразилось у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало тяжких наслідків охоронюваним законом громадським інтересам, або інтересам юридичної особи.

Так, директор КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради ОСОБА_9 ,, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись службовою особою -директором КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, діючи в інтересах ТДВ «Концерн «Весна» (), всупереч інтересам служби, умисно вчинив протиправні дії шляхом зловживання своїм службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди для ТДВ «Концерн «Весна», безпідставно уклав з даним товариством договір №100/159Т від 26.04.2021 року та в подальшому вжив заходів по перерахуванню грошових коштів місцевого бюджету на розрахункові банківські рахунки ТДВ «Концерн «Весна» у розмірі 4 144 537,44 грн., що в 3519 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, що призвело до настання тяжких наслідків комунальному підприємству «Дніпроводоканал» ДМР.

Також посилається на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11 грудня 2022 року, з покладанням обов`язків: - з 22:00 години до 06:00 години не залишати місце мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; - не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду за межі м. Дніпро; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або реєстрації.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що погоджується із твердженням прокурора про неможливість приватизації об`єктів життєзабезпечення та критичної інфраструктури, проте до суду не надані документальні підтвердження належності вищевказаного майна державі чи територіальній громаді, державному, комунальному підприємству, тощо - відсутні достеменні та такі, що перебувають поза розумними сумнівами, підстави для однозначного висновку про абсолютну обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Щодо наявності ризиків, слідчий суддя вказав на те, що відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 17.09.2021 року, тобто більш, ніж рік тому, усі документи, які покладено в основу повідомленої підозри, вилучено в ході обшуку на підприємстві 29.10.2021 року, ризики, зазначені у клопотанні слідчого, мають місце, однак прокурором не наведено жодних доказів чи будь-якої інформації щодо того, що підозрюваний вчиняв чи намагався вчинити такі дії, тому враховуючи особу підозрюваного, позитивні характеристики з місця роботи та проживання, наявність міцних соціальних зв`язків - сім`ї, неповнолітньої дитини на утриманні, постійного місця проживання, слідчий суддя дійшов висновку про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.

Так, відповідно до наданих матеріалів, наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження. Тому висновки слідчого судді про те, що не надано документів на підтвердження права власності на каналізаційну мережу не спростовують обґрунтованість повідомлення про підозру на цьому етапі досудового розслідування , яка також не оскаржується стороною захисту.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає , що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364К КК України, що полягає в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом громадським інтересам та інтересам юридичної особи, разом з цим, подія в якій підозрюється ОСОБА_9 мала місце в 2021 році, однак ОСОБА_9 повідомили про підозру лише 03 жовтня 2022 року, тому ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - є обґрунтованим.

Доводи в апеляційній скарзі прокурора щодо наявності ризику знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення а також незаконного впливу на свідків, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відомості про кримінальне правопорушення внесене до ЄРДР 17 січня 2021 року, тобто більш, ніж рік тому, усі документи, які покладено в основу повідомленої підозри, вилучені в ході обшуку на підприємстві 29 жовтня 2021 року, свідки у цьому кримінальному провадженні не заявлені та з січня 2021 року допитані не були.

Твердження прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя врахував особу підозрюваного, наявність місця реєстрації та постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, та той факт, що підозрюваний офіційно працевлаштований, раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно зі ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому також приймається до уваги, що протягом часу з дня обрання запобіжного заходу та до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявного щодо ОСОБА_9 ризику.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4