Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2992/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000320 від 02.06.2022 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 серпня 2022 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, звільнити його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Посилається на те, що призначаючи йому покарання суд не достатньо врахував, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну злочином шкоду, перебуває в товариських відносинах з потерпілим, який немає до нього претензій матеріального характеру, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, та не врахував, що він має на своєму утриманні дружину та троє малолітніх дітей.

Від прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , в яких він просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 серпня 2022 року щодо нього - без змін.

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 серпня 2022 року ОСОБА_6 засуджено:

-за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.357 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_6 призначено до відбуття остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Початок строку відбування покарання встановлено обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишено попередній - особисте зобов`язання.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Як визнав суд, 30.05.2022 після 01 год. 00 хв. у ОСОБА_6 , який перебував з дозволу власника ОСОБА_10 у квартирі АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, які знаходились на банківських рахунках, належних ОСОБА_10 .

З цією метою, скориставшись тим, що потерпілий заснув, з метою викрадення грошових коштів з карткових рахунків АТ «Приват Банк», належних ОСОБА_10 , використовуючи мобільний телефон та сім-карту потерпілого і мобільний додаток «Приват24», ОСОБА_6 здійснив вхід до особистого кабінету «Приват 24» потерпілого ОСОБА_10 , в результаті чого отримав доступ до карткових рахунків потерпілого № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

В подальшому, в цей же час ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що його злочинні дії не будуть помічені іншими особами, розуміючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, повторно, в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи в тому ж місці, в період часу з 02:30 год. по 04:04 год. перерахував з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , на картковий рахунок А-Банку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_11 , який не був обізнаний у злочинних планах ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 23115 грн., переведення яких здійснив чотирма платежами на суми : 1005 грн., 2010 грн., , 15075 грн. та 5025 грн.

Крім того, 30.05.2022 о 02 год. 32 хв. ОСОБА_6 перерахував з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , 504 грн. в якості поповнення власного рахунку мобільного телефону № НОМЕР_4 , а також о 04 год. 01 хв. 504 грн. в якості поповнення рахунку мобільного телефону № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_11 , який не був обізнаний у злочинних планах ОСОБА_6 . Також, перебуваючи в тому ж місці, в період часу з 02:27 год. по 03:49 год. перерахував грошові кошти з карткового рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , в сумі 5529 грн., переведення яких здійснив трьома платежами, а саме 4020 грн. та 1005 грн. на картковий рахунок А-Банку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_11 , який не був обізнаний у злочинних планах ОСОБА_6 , та 504 грн. в якості поповнення власного рахунку мобільного телефону № НОМЕР_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в цьому місці та в цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення офіційного документу, реалізуючи який, він непомітно для потерпілого ОСОБА_10 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного заволодіння, викрав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 з картковим рахунком № НОМЕР_2 , яка відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 статті 1, пункту 15.2 статті 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», частини четвертої статті 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, а також викрав мобільний телефон марки «Нокіа», який майнової цінності для потерпілого не становить з сім-картою, номер якої прив`язаний до вказаного банківського рахунку, з метою подальшого використання у злочинних корисливих цілях, а саме подальшої крадіжки грошей з вказаної картки.

Крім того, продовжуючи виконання свого умислу на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на залізничному вокзалі в м. Бердичеві о 05:50 год. ОСОБА_6 розрахувався викраденою карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 з картковим рахунком № НОМЕР_2 , яку викрав у ОСОБА_10 , за залізничні послуги у сумі 81 грн. 96 коп.

У подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а з викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому шкоду на суму 29733 грн. 96 коп.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчинені злочинів, за обставин наведених у вироку, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим, а його дії за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України кваліфіковано правильно.

Доводи обвинуваченого про суворість призначеного йому судом покарання, є необґрунтованими.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд врахував, що обвинувачений щиро розкаявся та добровільно відшкодував заподіяну злочином шкоду, за місцем проживання характеризується як особа відносно якої не надходило скарг, ніде не працює, не одружений, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, він раніше судимий і має непогашену судимість за вчинення корисливого злочину, вчинив новий злочин щодо особи похилого віку, а тому обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі та в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, а на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, про що зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, навіть з врахуванням даних, що на його утриманні знаходиться співмешканка та малолітні діти, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 серпня 2022 року щодо нього - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: