24.02.2023
Справа № 331/6601/21
Провадження № 1-кп/331/163/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» лютого 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783 від 01.10.2021 року, за № 0000644 від 13.07.2022 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186 КК України.

В судові засідання, призначені на 14.11.2022 року, 18.11.2022 року, 09.12.2022 року, 09.01.2023 року, 30.01.2023 року, 24.02.2023 року свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на виклики суду не з`явились, про час та місце їх проведення повідомлялись шляхом забезпечення їх явки стороною обвинувачення.

Оскільки вказані свідки є свідками сторони обвинувачення, на допиті яких наполягає прокурор, судом неодноразово задовольнялись клопотання прокурора про перенесення судових засідань для надання можливості стороні обвинувачення в порядку ст. 23 КПК України забезпечити їх явку та вживались передбачені законом заходів для забезпечення їх явки в судове засідання як шляхом направлення на номер мобільного телефону, який зазначений у даній справі, судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення, що підтверджується довідками про доставку, так і шляхом вручення судових повісток про виклик до суду безпосередньо прокурору.

Проте, вказані свідки сторони обвинувачення в черговий раз в судове засідання не з`явились і прокурор їх явку в судове засідання не забезпечив.

В судовому засіданні на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності встановлення стороні обвинувачення строку для надання доказів, оскільки кримінальне провадження перебуває в провадженні суду тривалий час.

Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 просили встановити прокуророві розумний строк для подання доказів, враховуючи те, що вже тривалий час прокурор не може забезпечити явку свідків в судове засідання.

Прокурор заперечував проти встановлення строку на подання доказів.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, з 12.08.2022 року в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку з ненаданням прокурором в судові засідання доказів по справі, зокрема, з причин незабезпечення явки у судові засідання свідків сторони обвинувачення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів для розгляду вказаного кримінального провадження у розумінні положень про розумність строків.

Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983 р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005 р. у справі «Павлюлінець проти України»).

Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст. 28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 28 КПК України кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у вказаному кримінальному провадженні, а саме забезпечення свідків сторони обвинувачення до 10 березня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 28, 114, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити прокурору Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 строк до 10 березня 2023 року для подання доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: забезпечення явки свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

З метою контролю виконанням вказаної ухвали, її копію вручити прокурору Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1