У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду м. Миколаєва від 07.02.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прилуцьке Калинівського району Вінницької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 квітня 2023 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 ,

захисник: ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2023 року включно.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

На думку захисника, зважаючи на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, є інвалідом, має постійне місце проживання та проживає з матір`ю, яка також є інвалідом, то до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 05 лютого 2023 року, приблизно о 15 год., більш точний час встановити не виявилось можливим, він спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи у приміщенні лазні, розташованій на території приватного домоволодіння АДРЕСА_1 , вживали спиртні напої, святкуючи день народження ОСОБА_6 . Приблизно о 18 год. 30 хв. між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , виник конфлікт. ОСОБА_6 побачив, як ОСОБА_12 наніс один удар кулаком своєї правої руки в область обличчя ОСОБА_11 , внаслідок чого останній впав на підлогу. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_12 , шляхом нанесення ударів ножом в життєво важливі органи останнього. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, розуміючи, що удар ножем в область шиї ОСОБА_12 може спричинити смерть останнього, тримаючи кухонний ніж в своїй правій руці, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_12 та з достатньою для реалізації свого злочинного умислу силою, наніс один удар кухонним ножом в область шиї ОСОБА_12 , після чого наніс ще один удар кухонним ножом в область його живота, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї зліва та проникаючої колото-різаної рани черевної стінки зліва, вважаючи дані дії достатніми для умисного позбавлення життя особи, однак наслідки у вигляді смерті ОСОБА_12 не настали, внаслідок активного супротиву потерпілого, втручання у подію інших осіб, що знаходились у дворі домоволодіння, та надання останніми потерпілому ОСОБА_12 невідкладної медичної допомоги з госпіталізацією до медичного закладу.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Врахував дані про особу, ступінь встановлених ризиків, обставини кримінального правопорушення і дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам. Прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 06 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину.

Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: протоколом огляду місця події від 05 лютого 2023 року, довідкою з КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» ОМР, протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.1,3, 5ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти життя і здоров`я людини, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на значний строк, а отже з огляду на тяжкість покарання, що загрожує, існує наявність ризику переховування підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також є наявними ризики незаконного впливу на потерпілого та свідків, так як вказані особи є його родичами та друзями.

Слідчим суддею також були взяті до уваги дані щодо особи підозрюваного, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працює, не одружений, дітей на утриманні не має.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду м. Миколаєва від 07.02.2023 року, щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді