ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 685/716/22

Провадження № 11-кп/4820/311/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції за допомогою програми «EasyCon» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 жовтня 2020 року за № 0000114 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 (в даний час Ямпільська територіальна громада Шепетівського району Хмельницької області), мешканця по АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

За вироком суду, 30 червня 2022 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у кухні житлового будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , після сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, сидячи на підлозі біля холодильника, дістав з-під холодильника кухонний ніж та наніс ним один удар в грудну клітку своєму пасинку - неповнолітньому сину співмешканки ОСОБА_9 , який намагався обвинуваченого підняти з підлоги та вивести з будинку. Внаслідок удару ножем, неповнолітньому потерпілому спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на передній поверхні грудної клітки в проекції верхнього кінця грудини.

Непогоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просив його скасувати, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження закрити.

Вирок вважає незаконним.

Суд безпідставно не застосував вимоги ст. 46 КК України та не звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки як обвинувачений, так і потерпілий під час судового розгляду підтвердили, що примирились між собою, а також наявні інші підстави, необхідні для застосування ст. 46 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти її задоволення, ознайомившись з матеріалами справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому вирок у цій частині не перевіряється.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Переглядаючи рішення в межах апеляційної скарги, тобто, в частині звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає, що суд дотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 КК України особа, яка, зокрема, вперше вчинила кримінальний проступок, звільняється від кримінальної відповідальності якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, законодавець у ст. 46 КК передбачив дві обов`язкові матеріально-правові підстави (умови), які є взаємопов`язаними, для застосування цього виду звільнення від кримінальної відповідальності - це примирення особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок, з потерпілим від цього кримінального правопорушення; відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Примирення винної особи з потерпілим - це акт прощення ним цієї особи в результаті вільного волевиявлення. Внаслідок такого примирення потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

Будучи допитаним під час досудового розслідування у порядку ст. 225 КПК України неповнолітній ОСОБА_9 показав, що після нанесення йому обвинуваченим тілесного ушкодження, останній з ними не проживає, вибачення за вчинене не попросив, ні моральної, ні матеріальної шкоди не відшкодував, просив призначити йому суворе покарання, що підтверджується даними звукозапису судового засідання від 22.07.2022 року (а.с. 47).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 показав, що після події жодного разу з потерпілим не бачився та не спілкувався. Все спілкування з ним відбувалося через співмешканку.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що примирився із обвинуваченим ОСОБА_6 . Однак, підтвердив, що після конфлікту з ним не бачився та не спілкувався. Усе спілкування з ним відбувалось через матір.

У своїй заяві, адресованій апеляційному суду, потерпілий ОСОБА_9 вказав, що у прийнятті рішення про призначення остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 покладається на розсуд суду. Отже, наполягає на притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності, а вимоги апеляційної скарги захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим заперечує.

За таких обставин, місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим відсутні, оскільки таке насправді не відбулось, з чим погоджується апеляційний суд. Зокрема, жодної з умов, які є обов`язковими для застосування цього виду звільнення, у даній справі не дотримано.

Отже, обвинувачений ОСОБА_6 має нести покарання за вчинене, про що правильно зазначив місцевий суд у своєму рішенні.

Призначаючи покарання місцевий суд врахував тяжкість злочину, суспільну небезпечність вчиненого, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Враховано, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок.

Раніше не судимий, відомості щодо негативної або посередньої його характеристики в матеріалах справи відсутні.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та вчинення правопорушення щодо особи, з якою перебував у близьких відносинах.

Також, враховано і спосіб спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому, а саме: нанесення удару ножем в ділянку його грудей та відсутність більш тяжких наслідків в результаті попадання ножа в грудну кістку.

А тому, суд прийшов до правильного висновку про призначення обвинуваченому покарання в середніх межах санкції статті.

Колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного обвинуваченому покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що вирок суду першої інстанції є законним, а підстави для його скасування, звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, та закриття кримінального провадження, як того просить захисник відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2