Справа №591/225/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/420/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
Іменем України

28 листопада 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/225/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 06.07.2021, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження, так як під час судового розгляду не доведено, що ОСОБА_10 мав намір викрасти майно.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 06.07.2021 ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК, і йому призначене покарання у виді арешту строком 6 місяців. На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 05.06.2020, покарання за цією справою, призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 3 місяці.

Згідно вироку, 18.11.2020 близько 17:34 ОСОБА_10 , знаходячись у приміщенні магазину ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» «Reserved» у ТЦ «Мануфактура», м. Суми, вул. Харківська, 2/2, повторно, намагався таємно викрасти майно вартістю 719,20 грн, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки біля виходу з магазину був зупинений працівниками магазину та охороною.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про невинуватість ОСОБА_10 , то вони є необгрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження визнаного доведеним обвинувачення суд першої інстанції у вироку послався на докази, які визнав належними, допустимими, достовірними і які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_10 поза розумним сумнівом.

Так, розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 за пред`явленим йому обвинуваченням, суд першої інстанції визнав доведеним, що останній повторно вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Зокрема, свідок ОСОБА_12 (продавець магазину) пояснила, що вона бачила як ОСОБА_10 виносив на собі речі з магазину. Вона підійшла до виходу, обладнаному засобами охорони, і з охоронцем вони затримали обвинуваченого при виході із магазину. Потім ОСОБА_10 пішов до примірочної знімати речі. Коли викликали поліцію, то ОСОБА_10 виривався та намагався покинути магазин.

Свідок ОСОБА_13 (адміністратор магазину) суду пояснив, що він бачив як ОСОБА_10 у кабінці зубами намагався зняти кліпсу, а потім одягнув під свою куртку жилет, який є товаром з магазину. Він попросив продавця ОСОБА_12 повідомити про це охорону. Коли на виході із магазину ОСОБА_10 зупинила охорона та його попросили розстебнути куртку, він швидким кроком повернувся до примірочної, де зняв жилет.

Свідок ОСОБА_14 (охоронець магазину) надав показання, що ОСОБА_10 вів себе агресивно, махав кулаками, штовхав, намагався вийти за межі магазину, а коли йому працівники перегородили вихід, то він швидко повернувся до примірочної, де потім продавці виявили пошкоджену кліпсу та знятий жилет.

Як пояснила суду свідок ОСОБА_15 (менеджер магазину), про вчинення крадіжки вона дізналась від працівників магазину.

Свідок ОСОБА_16 (працівник поліції) надав показання, що ОСОБА_10 вів себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував поліцейським.

Крім того, суд першої інстанції поклав в основу вироку інші докази:

- відеозаписи з камер відеоспостереження магазину, згідно яких ОСОБА_10 перебував у торговому залі, де взяв з вішалки жилет чоловічий, зайшов до примірочної, а потім ходив магазином біля виходу. Коли ОСОБА_10 окликнув охоронець, то він пішов знову до примірочної. При виході із кабінки його зупинили працівники магазину;

- довідку щодо вартості жилета 719,20 грн.

Оцінивши всі зібрані докази відповідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності, достовірності й допустимості, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Наводячи докази на підтвердження встановлених обставин, суд першої інстанції, як того і передбачають положення ст. 374 КПК, надав належну правову оцінку запереченням сторони захисту на пред`явлене обвинувачення, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Об`єктивна сторона крадіжки (ст. 185 КК) полягає в таємному викраденні чужого майна, а замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі (ч. 2 ст. 15 КК).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_10 мав умисел на таємне викрадення чужого майна, про що вказують його цілеспрямовані і конкретні дії, а саме те, що він непомітно для оточуючих одягнув жилет під свою верхню одежу, тим самим приховуючи його під працівників магазину, після чого направився до виходу з метою доведення крадіжки до кінця, однак його дії помітили працівники магазину, які викликали охорону та разом завадили йому вийти з магазину, що відбулося поза волею обвинуваченого.

Факт зняття ОСОБА_10 з жилету магнітної кліпси встановлений на підставі показань свідка ОСОБА_13 , що є достатнім доказом для доведення цієї обставини.

Можливість особи вільно переміщатися у межах магазину в тих речах, які приміряє, жодним чином не спростовує дій ОСОБА_10 , спрямованих на таємне викрадення чужого майна. При цьому, ОСОБА_10 повернувся до примірочної кабінки не за власною ініціативою, а тільки внаслідок того, що його протиправні дії викрили працівники магазину, тому відповідні доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують і задоволенню не підлягають.

Також є необгрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_10 за власною ініціативою відмовився від вчинення правопорушення, оскільки після вчинення закінченого замаху на злочин відмова від нього не може вважатися добровільною, так як винним зроблено все, що він вважав за необхідне для вчинення злочину, але з не залежних від нього причин злочин не був доведений до кінця і, зокрема, не настали суспільно небезпечні наслідки злочину з матеріальним складом.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги захисника, обставини і факти, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведення винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 06.07.2021 відносно ОСОБА_17 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4