Справа № 932/7275/22
Провадження № 1-кс/932/3558/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000752 від 07.12.2022 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаним клопотанням, відповідно до якого просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Peugeot», модель «605», реєстраційний номер НОМЕР_1 » НА, сірого кольору, та 1 ключ від замка запалювання вказаного автомобіля із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання мотивоване тим, що сектором дізнання ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000752 від 07.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2022 року до ЧЧ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників УПП, про те, що на території гаражного кооперативу «Автолюбитель-4» за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, буд. 1К, було виявлено автомобіль марки «Peugeot», модель «605», реєстраційний номер НОМЕР_1 » НА, сірого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час огляду вказаного автомобіля було виявлено ознаки механічного втручання, а саме в місці нанесення VIN номер знищено кустарним шляхом, номер VIN коду не можливо ідентифікувати.

Вказаний автомобіль було поміщено до гаражу № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Автолюбитель-4» за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, буд. 1К, на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_6 .

Ключ від замка запалювання було вилучено до ВП № 7 ДРУП до вирішення питання по суті.

Дізнавач вказує, що виявлене та вилучене майно відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню по кримінальному провадженню. Посилаючись на викладене, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому порядку.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, з урахуванням нижченаведеного.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СД ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000752 від 07.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Встановлено, що 06.12.2022 на території гаражного кооперативу «Автолюбитель-4» за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, буд. 1К, було виявлено автомобіль марки «Peugeot», модель «605», реєстраційний номер НОМЕР_1 » НА, сірого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із ознаками механічного втручання в ідентифікаційний VIN номер автомобіля, шляхом механічного його знищення (пошкодження), що унеможливлює прочитати VIN номер автомобіля.

В ході огляду транспортного засобу слідчим прийнято рішення про вилучення автомобіля «Peugeot», модель «605», реєстраційний номер НОМЕР_1 » НА, сірого кольору та ключів від замка запалювання цього автомобіля, проте в подальшому автомобіль передано на зберігання невідомо кому, а саме невстановленому ОСОБА_6 .

Ключ від замка запалювання переданий до камери схову ВП № 7 ДРУП, однак про це немає ніяких підтверджуючих документів.

Дізнавач просить накласти арешт на вищеперелічене майно, заборонивши власнику відчуження цього майна, розпорядження та користування ним.

Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя звертає увагу, що 06.12.2022 року слідчим СВ № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на території гаражного кооперативу «Автолюбитель-4» за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке Шосе, буд. 1К, було проведено огляд автомобіля марки «Peugeot», модель «605», реєстраційний номер НОМЕР_1 » НА, сірого кольору, власник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як випливає з норми ч. 2 ст. 233 КПК України, до іншого володіння особи віднесено також транспортний засіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи (ч. 2 ст. 237 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться в тих випадках, коли є достатні підстави вважати, що знаряддя злочину, речі й цінності, здобуті злочинним шляхом, а також інші предмети і документи, які мають значення для встановлення істини в кримінальному провадженні, знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.

Отже, з аналізу вказаних норм видно, що огляд іншого володіння особи проводиться в порядку, яким регламентовано проведення обшуку, тобто для проведення такої слідчої дії як огляд транспортного засобу необхідно отримати дозвіл (ухвалу) слідчої судді.

У разі проведення огляду в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України (невідкладні випадки), дізнавач або слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення огляду.

Слідчим суддею встановлено, що огляд автомобіля «Peugeot», модель «605», реєстраційний номер НОМЕР_1 » НА, сірого кольору, проводився у порядку, встановленому ч. 3 ст. 233 КПК України, однак із клопотанням про «легалізацію» вказаного огляду ані дізнавач, ані слідчий не звертались.

Поряд з цим, слідчий провів огляд ще й приміщення гаражу, також в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, проте невідкладних обставин для таких дій не було, і невідомо якими підставами керувався слідчий, коли примусово проник до приміщення гаражу та провів там огляд.

Зазначені об`єкти гараж і транспортний засіб не є місцем події, тому для проведення огляду необхідно дотримуватись відповідного процесуального порядку, який слідчий і дізнавач грубо порушили.

Указані порушення з боку слідчого є втручанням в права та інтереси власника майна, можуть також становити порушення права на недоторканість іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що огляд автомобіля та приміщення гаражу проведені з порушенням вимог ст. ст. 233, 234 КПК України, а в подальшому для легалізації такого огляду слідчий із відповідним клопотанням до слідчого судді не звертався, приходжу до висновку, що вилучене майно не можна вважати речовим доказом, тому правових підстав для накладення арешту на це майно, не вбачається.

Таким чином, у задоволенні клопотання дізнавача належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 233, 234, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000752 від 07.12.2022 року, про арешт майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7