Справа № 591/19/19
Провадження № 1-в/591/18/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання начальника Зарічного районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Зарічного районного суду м.Суми від 09.04.2019 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу розміром 850 грн,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання начальника Зарічного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_5 , у якому ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від подальшого відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Представник органу пробації надіслала суду заяву про можливість слухання справи без її участі, клопотання просила задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Зарічного районного суду м. Суми від 09.04.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн. Вирок набрав законної сили 11.05.2019.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що судом під час виконання вироків вирішується питання про звільнення від покарання.

Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа, засуджена до покарання, менш суворого ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 24.12.2015 у справі №5-324кс15, правова природа звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності його виконання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати сама до себе правообмеження, які виходять з його змісту, - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Суд враховує, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише судом, бо відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу та громадських робіт є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чіткою регламентованою законодавством процедурою. Зокрема за ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутня інформація про притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді штрафу за ст. 389 КК України.

Відомості у справі про невиконання засудженим покарання у виді штрафу свідчать лише про те, що він з часу набрання вироком законної сили штраф добровільно не сплатив, в тому числі тому, що відбував покарання у вигляді позбавлення волі за іншим вироком.

Оскільки доказів визнання ОСОБА_4 винним в ухиленні від відбуття покарання за Вироком Зарічного районного суду м.Суми суду не надано, тому підстав для зупинення перебігу строків давності виконання обвинувального вироку не має.

Відповідно до ч.4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 було визнано винним вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 14 травня 2021 року та призначено покарання у вигляді одного року десяти місяців позбавлення волі, тобто строк перебігу давності виконання вироку Зарічного районного суду м.Суми від 09.04.2019 переривався.

Проте, станом на 22 березня 2023 року минуло вже більше 2 років з моменту переривання строків давності виконання вироку Зарічного районного суду м.Суми від 09.04.2019.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.80 КК України, ст. 152 КВК України, ст. 2, п.13 ч.1 ст.537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Зарічного районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , -задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 09.04.2019 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня оголошення, а особою, що не була присутня при цьому з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Зарічний районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1