Справа № 615/270/23
Провадження № 1-кп/615/32/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження №0000233 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, що офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , судимий:

1) 23.06.2006 Лисичанським міським судом Луганської області за ст.297 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік;

2) 01.11.2006 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.4 ст.70, ст.297 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки;

3) 24.01.2007 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1,4 ст.70, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки;

4) 01.06.2007 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст.70, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі;

5) 31.07.2007 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.4 ст.70, ч.1 ст.121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.01.2012 на підставі постанови Перевальського районного суду Луганської області від 11.01.2012 умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 3 дні;

6) 24.05.2012 Лисичанським міським судом Луганської області за ст.71, ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

7) 09.11.2012 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1,4 ст.70, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі;

8) 24.10.2017 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

9) 15.08.2019 Лисичанським міським судом Луганської області за ч.4 ст.70, ч.3 ст.297 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 04.12.2020 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

В умовах воєнного стану, 19.11.2022 о 12:17 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва 566» за адресою: вул. 1 Травня, 6, м. Валки Харківської області (ТОВ «Руш», юридична адреса: вул. В. Антоновича, 6, м. Дніпро), маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгової полиці магазину викрав набір для гоління «Gillette Styler» у комплекті з електробритвою, станком для гоління та трьома змінними насадками, вартістю 801,68 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілому ТОВ «Руш» майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся. Вказав, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за викладених вище обставин.

Пояснив, що після вторгнення рф на територію України волонтери вивезли на Західну Україну, а потім перевезли до м. Валки, де проживає протягом пів року. ВПО не оформив через відсутність паспорту. Працював на цегельному заводі, поки не закрився, проживає за рахунок надання послуг з будівництва. 19.11.2022 зайшов до магазину «Єва», де побачивши станок, вирішив забрати собі, поклав до кишені та вийшов з магазину, не розплатившись. На наступний день приїхали працівники поліції, які вилучили викрадене, скористатися так і не встиг. Вказав, що більше не буде вчиняти правопорушень.

Представник потерпілого зауважив, що збитки відшкодовано, товар повернуто в магазин, позов заявляти не буде. Інвентаризація відбувається в магазині кожного дня, тому відразу ж виявили відсутність станку, по камерах побачили, що вчинено крадіжку та звернулися до поліції. З урахуванням того, що обвинувачений приїхав із зони бойових дій, має на утриманні чотирьох дітей, вважає можливим не позбавляти його волі, надати можливість виправитись.

Враховуючи, що показання обвинуваченого послідовні, об`єктивні, що він визнав свою вину повністю, щиро розкаявся, правильно розуміючи зміст та значення цих обставин, відмовився від дослідження доказів добровільно, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували, дослідження в судовому засіданні інших доказів у кримінальному провадженні на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинену в умовах воєнного стану, повторно.

При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових правопорушень враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Із досліджених даних про особу, ОСОБА_3 не одружений, але протягом року проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей дружини. Фактично є ВПО, хоча і не оформлений, зі слів через відсутність паспорту, на даний час оформляє. Характеризується формально позитивно, скарг від сусідів не надходило. Згідно договору про виконання робіт від 01.10.2022 працевлаштований у ТОВ «Інтерфакт Плюс», діяльність якого в зв`язку з постійним відключення електроенергії та неможливістю забезпечення безперервного виробництва призупинена з 01.11.2022. В міжсезонний період надавав послуги з будівництва. З 31.03.2023 знову виходить на роботу до цегельного заводу. На обліку у лікарів нарколога і психіатра, військовому обліку та в центрі зайнятості як безробітний не перебуває. Судимий, але покарання відбув повністю.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не виявлено.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наведені дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд доходить висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат в кримінальному провадженні за проведення судової експертизи №603М від 26.11.2022, суд, виходячи з положень ст.124 КПК України, вважає необхідним покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався. Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.368,370,371,373-374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України від відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з випробуванням строком на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 566,31 грн. на рахунок Державного бюджету України.

Речові докази, що передані на зберігання представнику потерпілого залишити в його розпорядженні.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільними відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

В іншій частині вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя підпис ОСОБА_1

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідальна особа -

Старший секретар суду ОСОБА_6

Дата виготовлення копії 29.03.2023.