Справа № 366/422/23
Провадження №1-кп/366/119/23
У Х В А Л А

10 березня 2023 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю учасників провадження: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 18 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

До Іванківського районного суду Київської області надійшла Заява ОСОБА_4 , про відвід прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 18 квітня 2022 року

Мотивуючи означену заяву про відвід вказує, що в обґрунтування означеної заяви про відвід прокурора, адвокат ОСОБА_5 зазначає, що прокурор, на відводі якого наполягає заявник, не вжив дієвих заходів для об`єктивного розслідування кримінального провадження.

Також, має місце посилання заявника, що численні клопотання сторони захисту щодо зобов`язання виконання клопотань у порядку ст. ст. 220, 221 КПК України, були проігноровані як слідчим та і процесуальним прокурором.

Окрім цього, прокурор ОСОБА_3 протягом тривалого часу не вживав дієвих заходів для об`єктивного розслідування кримінального провадження, та здійснення належного процесуального керівництва.

А відтак, заявник вважає, що наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на наявність обґрунтованих підстав для відводу прокурора у здійсненні представництва (підтримання обвинувачення) у даному кримінальному провадженні.

Прокурор Вважає, що заявлений відвід зводиться до незгоди з процесуальними діями прокурора при проведенні досудового розслідування.

Суддя дослідивши матеріали заяви прийшов до наступних висновків.

Суддею встановлено, що прокурорами Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури здійснювалось процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 18 квітня 2022 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, після чого, за результатами досудового розслідування, обвинувальний акт було скеровано до Іванківського районного суду Київської області, для розгляду по суті.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор, слідчий підлягає відводу визначений ч. ч. 1, 2 ст. 77 КПК України.

У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, визначено одну з підстав для застосування відводу прокурора, слідчого - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

При цьому, вдаючись в аналіз вищезгаданої норми, безумовною підставою для відводу прокурора, слідчого є його особиста зацікавленість в ході здійснення досудового розслідування (судового розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Аналогічні положення містяться в ч. 5 ст. 40 КПК України стосовно слідчого.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Обставини, на які посилається суб`єкт звернення, щодо неналежного виконання прокурором функцій, покладених на нього кримінально-процесуальним законодавством, може свідчити про наявність в діях останнього ознак дисциплінарного проступку чи кримінального правопорушення, проте не доводить його упередженості.

За наведених обставин, суддя враховуючи все вищевикладене приходить до висновку, що в ході судового розгляду (підготовчого судового засідання) не знайшло свого підтвердження посилання адвоката на існування упередженості прокурора ОСОБА_3 під час процесуального керівництва у кримінальному провадженні 0000351 від 18 квітня 2022 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, зокрема, такі як верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та інше.

За ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

За ст. 18 КПК України, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

За ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які б свідчили про заінтересованість прокурора ОСОБА_3 в результатах кримінального провадження, в тому числі обставин, які викликали б сумніви в його неупередженості.

З урахуванням викладеного заява задоволенню не підлягає

Не вбачаючи підстав для відводу прокурора, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 83, 314, 315 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000351 від 18 квітня 2022 року, залишити без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 10.03.2023 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя