Справа № 346/3687/17
Провадження № 1-кп/346/20/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

під час розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Коломия, в режимі відеоконференцзв язку, кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т АН О В И В :

Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_6 17.07.2016р. приблизно о 02.30 год., спільно із обвинуваченим ОСОБА_7 умисно, групою осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та моралі, перебуваючи у громадському місці, а саме в приміщенні коридору бару «Еверест» в АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_10 , в ході якого обвинувачений ОСОБА_11 штовхнув руками потерпілого ОСОБА_10 , після чого штовхнув потерпілого ОСОБА_12 , який у той час знаходився поруч із потерпілим ОСОБА_10 .

Після чого обвинувачений ОСОБА_11 умисно, безпричинно наніс декілька ударів руками та ногами в різні ділянки тіла та обличчя потерпілому ОСОБА_12 . В цей час, обвинувачений ОСОБА_13 умисно, безпричинно наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_10 руками та ногами в різні ділянки тіла та обличчя.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_11 вивів потерпілого ОСОБА_12 на подвір`я біля приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по вулиці Грушевського, 7а у с. Матеївці Коломийського району та продовжив умисно наносити удари руками та ногами по тілу потерпілому ОСОБА_12 , в результаті чого останній впав на землю.

В той час, як обвинувачений ОСОБА_13 в коридорному приміщенні вказаного бару, наносив умисно удари потерпілому ОСОБА_10 до нього приєднався обвинувачений ОСОБА_9 , який підбіг до потерпілого ОСОБА_10 і безпричинно, умисно наніс удар ногою по тілу, після чого вже спільно з обвинуваченим ОСОБА_13 , продовжував наносити потерпілому ОСОБА_14 удари руками і ногами по тілу та обличчю.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_13 виштовхав потерпілого ОСОБА_10 на подвір`я біля приміщення бару «Еверест» по вулиці Грушевського, 7а у с. Матеївці Коломийського району, де умисно наніс йому удар рукою в обличчя. Після того, як потерпілий ОСОБА_10 впав на землю, обвинувачений ОСОБА_13 спільно із обвинуваченим ОСОБА_15 умисно нанесли декілька ударів ногами і руками в різні ділянки тіла та обличчя потерпілого ОСОБА_10 . В ході цього, до них підбіг обвинувачений ОСОБА_11 та наніс уже лежачому потерпілому ОСОБА_10 удар ногою по тілу.

В той час як обвинувачений ОСОБА_6 на подвір`ї біля приміщення бару «Еверест» наносив удари потерпілому ОСОБА_12 , до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_8 , який у подальшому спільно з обвинуваченим ОСОБА_11 також безпричинно, умисно наніс декілька ударів ногами та руками у різні ділянки тіла та в обличчя потерпілому ОСОБА_12 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.02.2017 тілесне ушкодження, виявлене у потерпілого ОСОБА_10 у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому чотирикутного хряща носової перетинки з підвивихом, ускладнений деформацією носової перегородки та порушенням носового дихання, синці верхньої повіки правого ока, верхньої губи, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, садно в ділянці правого ліктьового суглобу, забою м`яких тканин шиї з наявністю синця та травматичного набряку відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.02.2017 тілесні ушкодження виявлені у потерпілого ОСОБА_12 у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а садна в ділянках голови, правого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, лівого променево - зап`ясного суглобу, лівої китиці відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб.

Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_7 17.07.2016р. приблизно о 02.30 год. спільно із обвинуваченим ОСОБА_11 умисно, групою осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та моралі, перебуваючи у громадському місці - в приміщенні коридору бару «Еверест» в АДРЕСА_1 , де обвинувачений ОСОБА_11 розпочав словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_10 в ході якого обвинувачений ОСОБА_11 штовхнув руками потерпілого ОСОБА_10 , після чого штовхнув потерпілого ОСОБА_12 , який знаходився поруч із потерпілим ОСОБА_10 .

Після чого обвинувачений ОСОБА_11 умисно, безпричинно наніс декілька ударів руками та ногами в різні ділянки тіла та обличчя потерпілому ОСОБА_12 .

В цей час, обвинувачений ОСОБА_13 умисно, безпричинно наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_10 руками та ногами в різні ділянки тіла та обличчя.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_11 вивів потерпілого ОСОБА_12 на подвір`я біля приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по вулиці Грушевського, 7а у с. Матеївці Коломийського району та продовжив умисно наносити удари руками та ногами по тілу потерпілого ОСОБА_12 , в результаті чого останній впав на землю.

Тоді як, обвинувачений ОСОБА_13 в коридорному приміщенні вказаного бару, наносив умисно удари потерпілому ОСОБА_10 до нього приєднався обвинувачений ОСОБА_9 , який підбіг до потерпілого ОСОБА_10 та безпричинно, умисно наніс удар ногою по тілу, після чого вже спільно з обвинуваченим ОСОБА_13 , продовжували наносити останньому удари руками і ногами по тілу та обличчю потерпілого ОСОБА_10 .

Після цього, обвинувачений ОСОБА_13 виштовхав потерпілого ОСОБА_10 на подвір`я біля приміщення бару «Еверест» по вулиці Грушевського, 7а у с. Матеївці Коломийського району, де умисно наніс йому удар рукою в обличчя. Після того, як потерпілий ОСОБА_10 впав на землю, обвинувачений ОСОБА_13 спільно із обвинуваченим ОСОБА_15 умисно нанесли декілька ударів ногами і руками в різні ділянки тіла та обличчя потерпілого ОСОБА_10 . В ході цього, до них підбіг обвинувачений ОСОБА_11 та наніс уже лежачому потерпілому ОСОБА_10 удар ногою по тілу.

Тоді як обвинувачений ОСОБА_11 на подвір`ї біля приміщення бару «Еверест» наносив удари потерпілому ОСОБА_12 , до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_8 , який у подальшому спільно з обвинувачений ОСОБА_11 також безпричинно, умисно наніс декілька ударів ногами та руками у різні ділянки тіла та обличчя потерпілому ОСОБА_12 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.02.2017 тілесне ушкодження, виявлене у потерпілого ОСОБА_10 у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому чотирикутного хряща носової перетинки з підвивихом, ускладнений деформацією носової перегородки та порушенням носового дихання, синці верхньої повіки правого ока, верхньої губи, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, садно в ділянці правого ліктьового суглобу, забою м`яких тканин шиї з наявністю синця та травматичного набряку відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.02.2017 тілесні ушкодження виявлені у обвинуваченогоь ОСОБА_12 у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а садна в ділянках голови, правого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, лівого променево - зап`ясного суглобу, лівої китиці відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб.

Згідно обвинувального акту 17.07.2016р., приблизно о 02.30 год., обвинувачений ОСОБА_11 спільно із обвинуваченим ОСОБА_13 умисно, групою осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та моралі, перебуваючи у громадському місці - в приміщенні коридору бару «Еверест» у с. Матеївці по вул. Грушевського, 7а, Коломийського району, розпочав словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_10 в ході якого обвинувачений ОСОБА_11 штовхнув руками потерпілого ОСОБА_10 , після чого штовхнув потерпілого ОСОБА_12 , який у той час знаходився поруч із потерпілим ОСОБА_10 .

Після чого обвинувачений ОСОБА_11 умисно, безпричинно наніс декілька ударів руками та ногами в різні ділянки тіла та обличчя потерпілому ОСОБА_16 і в цей час, обвинувачений ОСОБА_13 умисно, безпричинно наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_10 руками та ногами в різні ділянки тіла та обличчя.

У подальшому обвинуваений ОСОБА_11 вивів потрепілого ОСОБА_12 на подвір`я біля приміщення бару «Еверест» по вулиці Грушевського, 7а у с. Матеївці Коломийського району та продовжив умисно наносити удари руками та ногами по тілу потерпілому ОСОБА_12 , в результаті чого останній впав на землю.

Тоді як, обвинувачений ОСОБА_13 в коридорному приміщенні вказаного бару, наносив умисно удари потерпілому ОСОБА_10 до нього приєднався обвинувачений ОСОБА_9 , який підбіг до потерпілого ОСОБА_10 і безпричинно, умисно наніс удар ногою по тілу, після чого вже спільно з обвинуваченим ОСОБА_13 , продовжував наносити останньому удари руками і ногами по тілу та обличчю потерпілого ОСОБА_10 .

Після цього, обвинувачений ОСОБА_13 виштовхав потерпілого ОСОБА_10 на подвір`я біля приміщення бару «Еверест» по вулиці Грушевського, 7а у с. Матеївці Коломийського району, де умисно наніс йому удар рукою в обличчя. Після того, як потерпілий ОСОБА_10 впав на землю, обвинувачений ОСОБА_15 спільно із обвинуваченим ОСОБА_13 умисно нанесли декілька ударів ногами і руками в різні ділянки тіла та обличчя потерпілого ОСОБА_10 . В ході цього, до них підбіг обвинувачений ОСОБА_11 та наніс лежачому потерпілому ОСОБА_10 удар ногою по тілу.

Тоді як обвинувачений ОСОБА_11 на подвір`ї біля приміщення бару «Еверест» наносив удари потерпілому ОСОБА_16 до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_17 , який у подальшому спільно з обвинуваченим ОСОБА_11 також безпричинно, умисно наніс декілька ударів ногами та руками у різні ділянки тіла та в обличчя потерпілому ОСОБА_12 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.02.2017 тілесне ушкодження, виявлене у потерпілого ОСОБА_10 у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому чотирикутного хряща носової перетинки з підвивихом, ускладнений деформацією носової перегородки та порушенням носового дихання, синці верхньої повіки правого ока, верхньої губи, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, садно в ділянці правого ліктьового суглобу, забою м`яких тканин шиї з наявністю синця та травматичного набряку відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.02.2017 тілесні ушкодження виявлені у потерпілого ОСОБА_12 у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а садна в ділянках голови, правого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, лівого променево - зап`ясного суглобу, лівої китиці відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_15 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб.

Згідно обвинувального акту 17.07.2016р. приблизно о 02.30 год., обвинувачений ОСОБА_11 спільно із обвинуваченим ОСОБА_13 умисно, групою осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та моралі, перебуваючи у громадському місці, а саме в приміщенні коридору бару «Еверест», який знаходиться у АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_10 в ході якого обвинувачений ОСОБА_11 штовхнув руками потерпілого ОСОБА_10 , після чого штовхнув потерпілого ОСОБА_12 , який в той час знаходився поруч із потерпілим ОСОБА_10 .

Після чого обвинувачений ОСОБА_11 умисно, безпричинно наніс декілька ударів руками та ногами в різні ділянки тіла та обличчя потерпілому ОСОБА_12 . В цей час, обвинувачений ОСОБА_13 умисно, безпричинно наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_10 руками та ногами в різні ділянки тіла та обличчя.

У подальшому обвинувачений ОСОБА_11 вивів потерпілого ОСОБА_12 на подвір`я біля приміщення бару «Еверест» по вулиці Грушевського, 7а у с. Матеївці Коломийського району та продовжив умисно наносити удари руками та ногами по тілу потерпілого ОСОБА_12 , в результаті чого останній впав на землю.

Тоді як, обвинувачений ОСОБА_13 в коридорному приміщенні вказаного бару, наносив умисно удари потерпілому ОСОБА_10 до нього приєднався обвинувачений ОСОБА_15 , який підбіг до потерпілого ОСОБА_10 і безпричинно, умисно наніс удар ногою по тілу, після чого вже спільно з обвинувачений ОСОБА_13 , продовжував наносити останньому удари руками і ногами по тілу та обличчю потерпілого ОСОБА_10 .

Після цього, обвинувачений ОСОБА_13 виштовхав потерпілого ОСОБА_10 на подвір`я біля приміщення бару «Еверест» по вулиці Грушевського, 7а у с. Матеївці Коломийського району, де умисно наніс йому удар рукою в обличчя. Після того, як потерпілий ОСОБА_10 впав на землю, обвинувачений ОСОБА_13 спільно із обвинуваченим ОСОБА_15 умисно нанесли декілька ударів ногами і руками в різні ділянки тіла та обличчя потерпілого ОСОБА_10 . В ході цього, до них підбіг обвинувачений ОСОБА_6 та наніс уже лежачому потерпілому ОСОБА_10 удар ногою по тілу.

Тоді як обвинувачений ОСОБА_11 на подвір`ї біля приміщення бару «Еверест» наносив удари потерпілому ОСОБА_12 , до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_17 , який у подальшому спільно з обвинуваченим ОСОБА_11 також безпричинно, умисно наніс декілька ударів ногами та руками у різні ділянки тіла та в обличчя потерпілому ОСОБА_12 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.02.2017 тілесне ушкодження, виявлене у потерпілого ОСОБА_10 у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому чотирикутного хряща носової перетинки з підвивихом, ускладнений деформацією носової перегородки та порушенням носового дихання, синці верхньої повіки правого ока, верхньої губи, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, садно в ділянці правого ліктьового суглобу, забою м`яких тканин шиї з наявністю синця та травматичного набряку відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 23.02.2017 тілесні ушкодження виявлені у потерпілого ОСОБА_12 у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а садна в ділянках голови, правого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, лівого променево - зап`ясного суглобу, лівої китиці відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_17 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб.

Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 про відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди: стягнення в солідарному порядку 743 грн.97 коп. майнової шкоди; 100 000 грн. моральної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_17 про відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди: стягнення в солідарному порядку 1 317 грн. 76 коп. майнової шкоди; 50 000 грн. моральної шкоди.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та їх представник ОСОБА_18 в судове засідання не з явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник потерпілих у поданій суду заяві зазначив, що потерпілі заперечують щодо застосування до обвинувачених ст.49 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 заявили клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, про що подали суду письмові клопотання. Правові наслідки закриття провадження з таких підстав обвинуваченим, зрозумілі.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали заявлені клопотання обвинувачених.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 .

Суд, вислухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, враховуючи заяви потерпілих та їх представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить наступного висновку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. За правилами ч. 8 вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставах, передбачених п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що звільнення від кримінальної відповідальності у разі спливу строків давності є безумовним правом обвинуваченого, якщо відсутні обставини, визначені ч.ч. 2-5 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до п.59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023р.(справа № 735/1121/20) у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - вчиненого 17.07.2016р.

Відповідно до статті 12 КК України (у редакції чинній на час вчинення вищезгаданого діяння), злочин, передбачений частиною другою статті 296 КК України, є злочином, за який передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, тобто, діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 кваліфіковано як злочин середньої тяжкості.

Санкція ч. 2 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, тобто є нетяжким злочином в розумінні чинної редакції ч. 4 ст. 12 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України є: 1) закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; 2) відсутність обставин, що порушують їх перебіг; 3) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Отже, наявність вищезгаданих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом, не передбачено.

Приймаючи рішення щодо клопотань обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку зі спливом строків давності, при наявності згоди обвинувачених на закриття справи з цих нереабілітуючих підстав, суд не може відмовити в такому клопотанні. Звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України при наявності законних та обґрунтованих підстав для цього є обов`язком, а не правом суду.

В судовому засіданні обвинувачені підтримали клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надали на це свою згоду, ствердили, що розуміють наслідки такого звільнення.

Відповідно до матеріалів справи із врахуванням положень ст. 49 КК України суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для звільнення обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Також встановлено, що у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_10 до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 про відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди: стягнення в солідарному порядку 743 грн.97 коп. майнової шкоди; 100 000 грн. моральної шкоди, та заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_12 до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_17 про відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди: стягнення в солідарному порядку 1 317 грн. 76 коп. майнової шкоди; 50 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31 березня 1989 року у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, звільняючи обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, від кримінальної відповідальності та закриваючи кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що вищезгадані: цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 та цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням майнової та моральної шкоди, слід залишити без розгляду, що не позбавляє потерпілих права звернутися з аналогічними позовами в порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та ст.ст.12, 49 КК України, керуючись ст.284, 286, 288, 372,376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 ,закрити.

ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 ,закрити.

ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , закрити.

ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 ,закрити.

Речові докази: два оптичні диски із записами з камер відео спостереження - залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , залишити без розгляду.

Роз`яснити право позивачів на заявлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 10 квітня 2023 року о 13 год.30 хв. в приміщенні Коломийського міськрайонного суду.

Суддя: ОСОБА_1