Справа № 953/6776/22
н/п 1-кс/953/5036/22
"09" грудня 2022 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова - ОСОБА_1 ,
прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
секретар судового засідання ОСОБА_9 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Новоосинове Куп`янського району Харківської області, із вищою освітою, одруженого, депутата Куриліської сільської ради Куп`янського району Харківської області, який є керівником СТОВ «Мрія», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,
Захисники адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у судовому засіданні просили задовольнити клопотання з підстав, викладених у клопотанні. Зазначили, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, незаконною, оскільки стороною обвинувачення впродовж достатньо тривалого часу так і не зібрано достатніх доказів на підтвердження її обґрунтованості. Ппросили суд звернути увагу на те, що підозра ґрунтується виключно на показання свідках, які в свою чергу є особами, з якими у ОСОБА_5 виникли неприязні стосунки. Так, зауважили, що допитані стороною обвинувачення свідки є особи, які в свій час працювали у фермерському господарстві, одним із засновників якого є ОСОБА_5 , та були звільнені у законному порядку, однак не дивлячись на це, останні до цих пір все ще ображаються на підозрюваного, тому є заінтересованими в тому, щоб ОСОБА_5 поніс покарання. Зауважили також на тому, що орган досудового розслідування неправомірно зміненив правову кваліфікацію діянь, які ставляться у вину ОСОБА_5 , при цьому жодних нових доказів, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав для зміни правової кваліфікації діянь ОСОБА_5 на більш тяжке кримінальне правопорушення, не надав. Просили суд при вирішенні питання щодо зміни застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, звернути увагу на умови, у яких перебував підозрюваний, що підозрюваний є керівником фермерського господарства, яке здійснює свою діяльність на території Куп`янського району Харківської області, яка з 24 лютого 2022 року була тимчасово окупованою військовими РФ. Вказане фермерське господарство займається розведенням великої рогатої худоби молочних порід, розведенням свиней, вирощуванням зернових культур, а також оптовою торгівлем зернових культур. У зазначеному фермерському господарстві працює достатньо велика кількість людей, яким впродовж всього часу окупації нараховувалась та виплачувалась заробітна плата. Акцентували увагу на тому, що ОСОБА_5 та його сім`я допомагали місцевим жителям у період, коли в населених пунктах була відсутня електроенергія. Підозрюваний забезпечував місцевих жителів водою та іншими необхідними для життя речами. Сторона захисту стверджувала про необґрунтованість заявлених стороною обвинувачення ризиків, оскільки вони є надуманими, не підтверджені жодними доказами та спростовуються, зокрема: показаннями свідків, які були допитані стороною захисту, даними про особу підозрюваного, який є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем мешкання, жодного разу не притягувався ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності, одружений, має повнолітніх дітей, онуків, офіційно працевлаштований, має постійне джерело доходу. Захисники просили суд взяти до уваги, що підозрюваний є досить поважною людиною та користується авторитетом не тільки серед місцевих жителів, на місцевому рівні, але і на більш високому рівні, що підтверджується різноманітними нагородами та ордерами.. Зазначені відомості про підозрюваного, на думку сторони захисту, свідчать про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Захисники повідомили, що у разі задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, останній буде неухильно дотримуватися їх. Зауважили, що ризик переховування підозрюваного від слідчого, прокурора або суду у разі зміни запобіжного заходу відсутній, з огляду на те, що підозрюваний у такому разі вимушений буде надати правоохоронним органам свій закордонний паспорт, що унеможливить виїзд підозрюваного закордон. Крім того, відсутність вказаного ризику також підтверджується ставленням підозрюваного до своєї діяльності, зокрема тим, що підозрюваний навіть у період окупації, коли йому безпосереднього загрожувала небезпека з боку військових РФ, не покинув своє господарство та місцевих жителів, а навпаки робив все від нього можливе, щоб фермерське господарство працювало у звичному режимі, а люди, які там працюють, отримували заробітну плату та могли нормально жити. З урахуванням вищевикладеного, просили суд взяти до уваги вказані доводи та ухвалити виважене та обґрунтоване рішення.
Захисник Олійник О.А. у судовому засіданні подав письмову заяву від свого імені про готовність та бажання внести заставу за підозрюваного ОСОБА_5 у сумі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_11 , яка є донькою підозрюваного ОСОБА_5 , про надання згоди на проживання останнього у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить їй на праві власності.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання захисників підтримав та просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання захисників, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначив, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами допитів свідків, протоколами обшуків, оглядів.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку прокурора.
Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.
29 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Відповідно до змісту пред`явленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених з метою завдання шкоду Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційній адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2022 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в на строк 60 днів, тобто до 30 грудня 2022року включно, без визначення застави.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року залишено без змін ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2022 року.
Сторона захисту звернувшись до слідчого судді з клопотання, у порядку ст. 201 КПК України, просить змінити застосований до підозрюваного запобіжний захід, у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на тримання під вартою із визначенням розміру застави, посилаючись на необґрунтованість підозри та порушення процедури її вручення, на необґрунтованість та непідтвердженість жодними доказами заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, порушенням вимог ст. 178 КПК України під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у частині дослідження даних про особу підозрюваного, що, на думку захисників, є вагомими підставами для зміни підозрюваному обраного щодо нього запобіжного заходу.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Запобіжний захід може бути змінений, коли це виправдовується обставинами справи, зумовленими виникненням нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо сторонам на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу. Тож, загальною вимогою щодо змісту клопотання про зміну запобіжного заходу є зазначення в ньому нових обставин, які не були предметом судового розгляду при застосуванні запобіжного заходу у порядку ст. 194 КПК України.
Зі змісту ч. 4 ст. 201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України,слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За змістом положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При цьому, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним, обвинуваченим зазначених дій.
Так, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Згідно з вимогами положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Зі змісту ст. 194 КПК України вбачається, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо доведено обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З аналізу вищезазначених положень слідує, що для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, остання повинна довести те, що обставини, наведені у ст. 194 КПК України, та які враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу, зникли або ж суттєво зменшилась їх вага.
Натомість, розглянувши клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною захисту не доведено відсутність обставин, зазначених у ст. 194 КПК України.
Так, слідчий суддя у судовому засіданні дослідив зміст ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2022 року, на підставі якої стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30 грудня 2022 року включно, без визначення застави.
Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного з урахуванням положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, посилаючись на те, що наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та доведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України прокурором у судовому засіданні під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 суд визнав недоведеним.
Зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя вивчав особу підозрюваного та можливість застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, враховуючи вагомість наявних в матеріалах справи доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. При цьому слідчий суддя з урахуванням положень, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставин вчинення та характеру інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні.
Отже, під час ухвалення вищевказаного судового рішення було з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу, зокрема наявність обґрунтованості підозри (яка наразі не оскаржується захисником) та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, сторона захисту звертаючись до суду з клопотання, у порядку ст. 201 КПК України, посилалася, зокрема на порушення процедури затримання ОСОБА_5 та повідомлення останньому про підозру.
Разом з тим, як слідує зі змісту ухвали слідчого судді від 03 листопада 2022 року, вказане питання було предметом розгляду під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та було встановлено, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 02.11.2022 у присутності захисника, що підтверджується відповідними підписами без будь-яких зауважень.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що аргументи сторони захисту про порушення процедури затримання та повідомлення про підозру ОСОБА_5 не є слушними.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що пред`явлена підозрюваному ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою, оскільки ґрунтується лише на показаннях свідків, які є конкурентами ОСОБА_5 , а також показань свідків з якими у ОСОБА_5 є конфлікти, то слідчий суддя зауважує, що відповідно до положень КПК України перед допитом свідок попереджається про кримінальну відповідальність за надання неправдивих відомостей. Даних, які б свідчили про неправдивість показань допитаних свідків, стороною захисту не надано. Посилання сторони захисту на те, що всі допитані свідки - це особи, з якими у ОСОБА_5 був конфлікт або його конкуренти, є лише припущеннями сторони захисту, при цьому будь-яких доказів, на підтвердження, суду не надано.
Слідчий суддя зауважує, що твердження сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри також були предметом розгляду слідчим суддею у судовому засіданні під час обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу, за результатами розгляду яких слідчий суддя дійшов висновку про їх недоведеність стороною захисту.
Варто додати, що питання наявності обґрунтованої підозри перевірялось слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 03 листопада 2022 року та було предметом перегляду в апеляційному порядку, в результаті якого ухвалу слідчого судді від 03 листопад 2022 року, ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року залишено без зміни та вона набрала законної сили.
Що стосується тверджень сторони захисту щодо незаконності пред`явленої підозри ОСОБА_5 , то слідчий суддя зазначає, що дане питання не є предметом розгляду в порядку ст. 201 КПК України.
Порядок оскарження повідомлення підозри врегулюваний п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно до якого повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Посилання сторони захисту щодо неправомірно зміненої правової кваліфікації діяння, яке наразі інкримінується ОСОБА_5 , та недостатності зібраних стороною обвинувачення належних та допустимих доказів для такої перекваліфікації, слідчий суддя зазначає таке.
Так, на стадії досудового розслідування оцінка наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, у тому числі наданих стороною захисту, здійснюється в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше досудове розслідування. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Саме при розгляді кримінального провадження по суті суд відповідно до положень ст. 94 КПК України, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, може прийняти рішення щодо стадії кримінального правопорушення, за наявності підстав встановити наявність/відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.
При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.
За таких обставин, беручи до уваги стадію кримінального провадження, слідчий суддя вважає доводи сторони захисту про неправомірність зміни правової кваліфікації діяння є передчасними.
Як на підставу для зміни застосованого до підозрюваного запобіжного заходу захист посилався на те, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та непідтвердженими.
Як вбачається зі змісту ухвали від 03 листопада 2022 року, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Так, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу встановив, зокрема серед інших, наявність ризику переховування від слідства та суду. Оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав такі дії вірогідними.
Слідчий суддя погоджується з ймовірністю існування такого ризику і на даний час, з огляду на таке.
Ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.
ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчинений в умовах воєнного стану, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Більш того, у випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення вказаного кримінального правопорушення, йому може бути призначене лише покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі.
Наведені обставини повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. До того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.
Слідчий суддя зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, ризик переховування ОСОБА_5 від суду наразі якщо не збільшився, то залишився високим.
Отже, ризик переховування, на переконання слідчого судді, є ймовірним.
Поряд з цим, слідчий суддя не бере до уваги твердження сторони захисту про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на таке.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме - спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом, а тому слідчий суддя приймає такий ризик як наявний.
Варто додати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
При вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для зміни застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який має постійне місце мешкання та роботи, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, однак, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, такі обставини не є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі застави, яка, на думку слідчого судді, не здатна буде у повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам.
При цьому посилання сторони захисту на неврахування слідчим суддею під час вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу доказів, які характеризують особу підозрюваного, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається зі змісту ухвали від 03 листопада 2022 року, слідчим суддею вивчались документи, які характеризують особу підозрюваного, їм надана відповідна оцінка.
Слідчий суддя зазначає, що наявність у ОСОБА_5 міцних сімейних зв`язків, гарної репутації, що підтверджується, зокрема опитуванням свідків, не усуває зазначених вище ризиків, та як наслідок, можливості ухилення від кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу сторони захисту на те, що опттані ними свідки не були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих відомостей, а тому у слідчого судді відсутні підстави вважати, що такі покази є правдивими. Більш того, більшість допитаних стороною захисту свідків є працівниками СТОВ «Мрія, керівником якого є підозрюваний, що ставить під сумнів їх об`єктивність та неупередженість.
Долучені стороною захисту до клопотання копії нагород, відзнак та почесних грамот підозрюваного ОСОБА_5 безумовно враховуються слідчим суддею, втім не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики та спростувати вищенаведені висновки щодо необхідності застосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Доводи сторони захисту щодо наявності у підозрюваного певних захворювань, лікування яких в умовах перебування у слідчому ізоляторі занадто утруднюється, слідчому судді не доведено. Крім того, слідчий суддя констатує, що під час перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора будь-яких письмових заяв про порушення його права на захист шляхом ненадання йому медичної допомоги не надходило.
Враховуючи надані стороною захисту характеризуючи матеріали стосовно ОСОБА_5 , обґрунтованість пред`явленої останньому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, яка стверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, а також встановлену наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того, ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Відповідно до абз. 8 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Слідчий суддя, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає не доцільним визначати розмір застави.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволення клопотання сторони захисту, поданого у порядку ст. 201 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, слідчий суддя
Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Повний текст ухвали складений 13 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_12 ОСОБА_13