ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 621/3583/20 Номер провадження 11-кп/814/545/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника законного представника представника служби у справах дітей особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеруОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000450 за апеляційною скаргою прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 07 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою неповнолітнього

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, учня 7 класу КЗ «Зміївська гімназія №1 «Сузір`я»,

звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.97 КК України та застосовано щодо нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження, попередивши його про те, що в разі вчинення кримінального правопорушення до нього може бути застосовано більш суворий примусовий захід виховного характеру аж до направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Крім того, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16 червня 2021 року виправлено допущену в резолютивній частині ухвали цього ж суду від 07 червня 2021 року описку та зазначено, що ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Згідно з ухвалою суду, стосовно неповнолітнього ОСОБА_10 застосовані примусові заходи виховного характеру за вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.297 КК України) за таких обставин.

22 травня 2020 року близько 13 години неповнолітній ОСОБА_10 із двома малолітніми знайомими, знаходячись на центральному кладовищі в смт. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, діючи з хуліганських мотивів, виявляючи неповагу до пам`яті і праху покійних, здійснив розкопування та розбиття пам`ятників в місцях одинадцяти заховань.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_10 в суді першої інстанції.

При цьому зазначає, що місцевий суд під час розгляду клопотання залишив поза увагою приписи ч.3 ст.314 КПК України, яка не передбачає можливість розгляду по суті клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у підготовчому судовому засіданні.

Наголошує, що судом першої інстанції справу до розгляду призначено не було, не вирішено інші питання, регламентовані положеннями статей 315-317 КПК України, та в подальшому не проведено судовий розгляд в порядку, передбаченому статтею 500 КПК України.

Також вказує про наявність в резолютивній частині ухвали місцевого суду помилки щодо строків її оскарження в апеляційному порядку.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру, її захисника, законного представника, а також представника служби у справах дітей, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання.

Як вбачається з матеріалів провадження, відповідно до клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, 22 травня 2020 року ОСОБА_10 у віці 11 років, тобто будучи неповнолітньою особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст.297 КК України

З огляду на викладене, 31 грудня 2020 року заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_11 направила до Зміївського районного суду Харківської області клопотання старшого слідчого Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_12 , затверджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування до неповнолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000450 за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст.297 КК України.

Місцевий суд у підготовчому судовому засіданні це клопотання задовольнив та застосував до неповнолітнього ОСОБА_10 примусові заходи виховного характеру.

При цьому суд залишив поза увагою, що відповідно ч.3 ст.314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

В свою чергу, порядок застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, передбачений параграфом 2 глави 38 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.500 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника та представників служби у справах дітей і уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, якщо вони з`явилися або були викликані в судове засідання, згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Приписами ч.2 цієї статті Кодексу передбачено, що судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно зі ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.3 КПК України, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Враховуючи наведені вимоги закону, місцевий суд позбавлений права вирішувати питання про застосування примусових заходів виховного характеру у підготовчому судовому засіданні, оскільки кримінальний процесуальний закон встановлює порядок їх застосування за результатами судового розгляду.

Наведені порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів визнає істотними та такими, що перешкодили ухвалити законне і обґрунтоване рішення, тому ухвала суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду місцевому суду необхідно усунути наведені порушення, провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 07 червня 2021 року стосовно ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000450 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4