Справа № 588/127/22
провадження №1-кп/588/10/23
У Х В А Л А

28.02.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під цілодобовом домашнім арештом та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженця с.Семереньки Охтирського району Сумської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Тростянецького районного суду Сумської області перебуває указане кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_5 подав клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло АДРЕСА_1 з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. Обвинувачений та захисник посилались на те, що ОСОБА_4 протягом перебування під цілодобовим домашнім арештом, покладені на нього судом обов`язки не порушував, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я ОСОБА_4 звертався до суду для надання дозволу відвідати лікувальні заклади на території Сумської області, що вказує на його добросовісну та належну поведінку. Ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого ОСОБА_7 у зв`язку із його допитом відпав, а ризик впливу на свідка ОСОБА_8 фактично відсутній, оскільки остання перебуває за межами України. Крім того, допитаний 07.02.2023 потерпілий не повідомляв суду фактів про те, що обвинувачений незаконно впливає чи намагався вплинути на його мати. З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тривалість запобіжного заходу, стан здоров`я, надання йому можливості брати участь у підприємницькій діяльності його співмешканки щодо вирощування та реалізації полуниці, захисник ОСОБА_5 вважав достатнім та пропорційним за існуючих обставин застосування домашнього арешту на певний період доби.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти клопотання захисника, просив продовжити строк тримання обвинуваченого під цілодобовом домашнім арештом, до допиту свідка ОСОБА_8 зміна запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 є передчасною. Покладання судом заборони залишати житло у певний період доби фактично дублуватиме на думку прокурора ОСОБА_3 обмеження запроваджені для громадян під час воєнного стану у виді комендантської години.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов таких висновків.

За приписами частин 1 та 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення (частина 3 статті 331 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 17.11.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком до 17.01.2023 року із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням обов`язків, які передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

За клопотанням прокурора строк запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту ухвалою суду від 09.01.2023 було продовжено до 09.03.2023 року.

Завершити судове провадження до спливу строку закінчення указаного запобіжного заходу, тобто до 09.03.2023 неможливо, оскільки не допитана свідок сторони обвинувачення ОСОБА_8 , яка перебуває за межами України.

Враховуючи неможливість до спливу строку раніше обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись приписами статті 331 КПК України зобов`язаний розглянути питання продовження строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом за заявленими стороною обвинувачення та стороною захисту клопотаннями.

Вирішуючи указане питання суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу або менш суворих заборон.

При оцінці ризику переховування від суду, крім суворості передбаченого покарання, суд враховує процесуальну поведніку обвинуваченого під час кримінального провадження, у тому числі під час перебування під домашнім арештом. Доказів вчинення обвинуваченим дій, які спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду прокурором не надано.

Суд погоджується із доводами захисника ОСОБА_5 про те, що з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у листопаді 2022 року останній належним чином виконував покладені на нього обов`язки і заборони.

Відтак суд дійшов висновку, що ризик переховування обвинуваченого від суду, з огляду на суворість передбаченого покарання існує, проте ураховуючи процесуальну поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження наразі оцінюється як незначний.

При цьому належна процесуальна поведінка обвинуваченого наразі не є настільки переконливою, щоб знизити встановлений судом ризик до малоймовірності чи до його виключення, а тому подальше застосування до ОСОБА_4 обмежувальних заходів є виправданим.

Крім того, суд приходить до висновку, що також продовжує існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідка ОСОБА_8 . Проте, ураховуючи, що судом установлено факт перебування указаної особи за межами України, запобігання указаному ризику можна забезпечити шляхом покладання на обвинуваченого обов`язку утримуватись від спілкування з ОСОБА_8 будь-якими засобами зв`язку.

Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження тримання обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини цілодобовий домашній арешт передбачає менше обмежень та меншу ступінь страждання та незручності, ніж звичайне ув`язнення в пенітенціарній установі, проте дорівнює позбавленню волі в розумінні статті 5 Конвенції (рішення у справі «Корбан проти України» від 04 липня 2019 року за заявою №26744/16). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини за пунктом 3 статті 5 Конвенції існування обгрунтованої підозри є обов`язковою умовою для законності тривалого тримання під вартою. Однак, зі спливом деякого часу органи судової влади повинні навести підстави, які б виправдовували продовження позбавлення свободи. Такі підстави мають бути "відповідними" та "достатніми", а компетентні органи національної влади повинні демонструвати "особливу ретельність" під час здійснення провадження, зобов`язані розглянути альтернативні засоби забезпечення присутності особи у судовому засіданні (рішення у справі "Барткова та Воронін проти України" від 10.02.2022 року, заява № 24178/14 та № 67581/17).

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений був позбавлений свободи і перебував під вартою з 05 грудня 2021 року до 17 листопада 2022 року, а з 18 листопада 2022 року і до цього часу ОСОБА_4 перебувавє під цілодобовим домашнім арештом. Отже, право на свободу ОСОБА_4 обмежено вже 1 рік і понад 2 місяці. Неможливість завершення судового розгляду кримінального провадження не пов`язана з поведінкою обвинуваченого. Ураховуючи, що прокурором не доведений високий ступінь ризиків, що виправдовують подальше обмеження свободи обвинуваченого в тій мірі, яка передбачена цілодобовим домашнім арештом, тому суд зважаючи на тривалість обмеження свободи обвинуваченого, доводи сторони захисту стосовно намірів ОСОБА_4 сприяти співмешканці у здійсненні її підприємницької діяльності, дійшов висновку про наявність підстав для зміни цілодобового домашнього арешту на домашній арешт на певний період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби із покладанням обов`язків, які визначені частиною 5 статті 194 КПК України на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 197, 331, 369, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під цілодобовим домашнім арештом задовольнити частково.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт на певний період доби із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 28 квітня 2023 року включно з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу суду, крім прибуття до приміщення Тростянецького районного суду Сумської області за викликом;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

4)утриматись від спілкування із свідком ОСОБА_10 .

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали після її оголошення вручити обвинуваченому.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1