Справа № 214/13/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у закритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001180 від 27.12.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українки, громадянки України, що має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, зі слів має на утриманні одну неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України та угодою про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5

29.12.2022 року прокурором надано до суду угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченою узгоджено покарання за ч. 2 ст. 301 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає на момент розгляду даного клопотання судом 34000 грн.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 29.12.2022 та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник, кожен окремо, у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості від 29.12.2022 на зазначених в ній умовах.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості затвердженню не підлягає по наступним підставам.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Так, приймаючи рішення про застосування ОСОБА_4 виду покарання у вигляді штрафу, сторони в угоді взагалі не навели мотивів, через які обвинуваченій можливо бути призначено покарання у виді штрафу передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, пославшись лише на обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також сторони в угоді взагалі не навели доводів про можливість сплати обвинуваченою суми штрафу яка є значною по відношенню до розмірів встановленого законом мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму для працездатних громадян. ОСОБА_4 згідно матеріалів справи є офіційно не працевлаштованою, данні щодо наявності у обвинуваченої інших законних доходів, статків матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом в залежності від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до п`ятдесяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт чи виправними роботами з розрахунку зазначеному в даній статті.

В свою чергу умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості тягне додаткову кримінальну відповідальність передбачену ст. 389-1 КК України, що погіршує становище обвинуваченої.

Таким чином з врахування майнового стану обвинуваченого призначення судом виду покарання у вигляді штрафу як основного обов`язкового виду покарання в угоді про визнання винуватості є недоведеним. В угоді не враховано майновий та матеріальний стан обвинуваченої з метою не погіршення становища обвинуваченої під час виконання вироку суду, недопущення (провокування) останньої подальшого заробітку коштів незаконним шляхом в тому числі як моделлю(актрисою) порноіндустрії.

Статтею 2 КПК України визначено, що одними із завдань кримінального провадження є захист суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_4 суперечать як вимогам КПК України, так і КК України, а тому не відповідають інтересам суспільства так і самої обвинуваченої, що згідно п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови в затвердженні угоди.

У такому разі, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, судове провадження у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, повинно бути продовжено у загальному порядку зі стадії підготовчого судового засідання так як досудове слідство по справі закінчено обвинувальний акт спрямовано до суду.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що, згідно ч. 7 ст. 474 КПК України, повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст. 110, ст.ст.314-317, 369, 371, 372, 474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості досягнутої 29.12.2022 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Судове провадження по кримінальному провадженню внесеному ЄРДР за №0001180 від 27.12.2022 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, продовжити у загальному порядку.

Повторне звернення з угодою про визнання в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 14-00 год. 21.02.2023.

Суддя ОСОБА_1