Справа № 671/1439/22
14 листопада 2022 року
У Х В А Л А
Іменем України

14 листопада 2022 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судового засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 05 вересня 2022 року відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України,
в с т а н о в и в:
До Волочиського районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 05 вересня 2022 року відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України.
До підготовчого судового засідання надійшло клопотання від трудового колективу Волочиського комунального підприємства теплових мереж «Тепловик» про передачу на поруки обвинуваченого, який працює слюсарем з обслуговування теплових мереж та котелень на підприємстві.
Обвинувачений та захисник клопотання підтримали та просили передати на поруки трудовому колективу. Захисник зазначила, що обвинувачений щиро покаявся, попросив вибачення в потерпілого, намагається відшкодувати заподіяну потерпілому шкоду, на підтвердження чого надала квитанцію від 02.11.2022 року ПАТ «Укрпошта» про перерахування на ім`я потерпілого 1500 грн..
Прокурор вважав передчасним розгляд клопотання до з`ясування думки потерпілого.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників, приходить до наступних висновків.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке відноситься до нетяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Звільнення з цих підстав є правом, а не обов`язком суду та в кожному випадку вирішується з врахуванням всіх обставин справи.

Як зазначено в постанові ВС від 08.02.2018 року № 730/965/16-к поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Інститут звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації можна застосувати лише у разі встановлення всіх обов`язкових для подання відповідного клопотання умов, зокрема: 1) вчинення кримінально караного діяння вперше; 2) таке діяння є кримінальним правопорушенням відповідного ступеню тяжкості; 3) воно не є корупційним; 4) наявне щире каяття особи. Щире каяття особи є однією з обов`язкових умов звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки (ст. 47 КК). Факт відшкодування шкоди потерпілому може додатково свідчити про щире каяття винуватої особи, проте не є вирішальним для застосування такого виду звільнення, на відміну від інших видів звільнення від кримінальної відповідальності (наприклад, звільнення у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, де обов`язковою умовою виступає відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди) (постанова ВС від 11.05.2021 року № 161/17452/19).

Щире каяття як таке, характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася (постанова ВС від 07.11.2018 року № 297/562/17).

Так, під час підготовчого судового засідання, яке відбувалось 06.10.2022 року потерпілий висловлював претензії матеріального характеру до обвинуваченого, який жодних дій по відшкодуванню шкоди не вчинив. Відсутність будь-якого відшкодування шкоди потерпілому також не заперечувалося обвинуваченим.

Наявність факту перерахування обвинуваченим 02.11.2022 року потерпілому 1500 грн. поштовим зв`язком з врахуванням всіх обставин справи само по собі не свідчить про щире каяття обвинуваченого, а може переслідувати мету уникнення кримінальної відповідальності.

Слід також зазначити, що перерахування вказаних вище коштів обвинуваченим здійснено після проведення загальних зборів трудового колективу Волочиського комунального підприємства теплових мереж «Тепловик» де вирішено звернутися до суду з клопотанням про передачу обвинуваченого на поруки.
Будь-яких доказів вибачення обвинуваченого перед потерпілим матеріали справи не містять.

В підготовчому судовому засіданні не отримано достатніх доказів на ствердне переконання про щире каяття обвинуваченого.

Таким чином, клопотання трудового колективу Волочиського комунального підприємства теплових мереж «Тепловик» про передачу на поруки обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 314, 369, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання трудового колективу Волочиського комунального підприємства теплових мереж «Тепловик» про передачу на поруки обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя