Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/738/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч.2 ст.307 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Кропивницькому матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000059 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.1 ст.309 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2022 обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів по 10.02.2023, включно.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини в місцях масового перебування громадян, повторному незаконному збуті психотропної речовини та незаконному зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, тобто умисних протиправних діяннях, які закон класифікує як тяжкі злочини, що караються позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, Як особа обвинувачений не працює і не навчається, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, не одружений, вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тобто злочин проти здоров`я населення, а тому несе підвищену суспільну небезпеку. З урахуванням серйозності висунутого проти нього обвинувачення, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даних кримінальних правопорушень, дає суду достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність.

Заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується), не зникли. Судом також враховано, що обвинувачений раніше судимий, не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому існує можливість його ухилення від кримінальної відповідальності. Суд також врахував, що в матеріалах справи відсутні дані про неможливість його перебування в умовах ізоляції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 13.12.2022 та прийняти нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово.

Мотивуючи свої вимоги зазначає про те, що у ОСОБА_6 , який утримується під вартою понад 2,5 роки, погіршився стан здоров`я, обвинувачений бажає як найшвидше встановити істину в даному кримінальному провадженні. Крім того, він має місце постійного проживання в смт. Онуфріївка, де мати ОСОБА_6 має у власності нерухоме майно та не заперечує проти перебування обвинуваченого під домашнім арештом за адресою її проживання.

Захисник, обвинувачений та прокурор клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Дослідивши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Згідно з ч.4 ст.331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановила, що зазначені вимоги кримінального закону районним судом належно дотримані.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження №0000059 стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.1 ст.309 КК України, одне із яких є тяжким злочином, постановив ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 днів.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи з яких захисник просить змінити ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки обставин, які б свідчили на користь зменшення раніше встановлених ризиків, колегією суддів не встановлено.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали за обставин, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 В ОСОБА_9 Р ОСОБА_10