н/п 1-кп/953/452/22
УХВАЛА
"10" листопада 2022 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
секретар судового засідання ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою інтернет сервісу «ВКЗ» кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , посилаючись на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, знищити, приховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказав, що у матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 інкримінованих їм тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на те, що вже тривалий час перебуває в умовах слідчого ізолятора, що негативно вплинуло на його здоров`я.
Захисник ОСОБА_14 у судовому засідання проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи заявлені прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України жодним чином не обґрунтованими та непідтвердженими.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив зменшити розмір визначеної для нього застави до 45 000 гривень.
Захисник ОСОБА_11 , у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність заявлених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому просив зменшити розмір визначеної ОСОБА_6 застави або змінити застосований щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання.
Захисники адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, заявлені прокурором, є необґрунтованими, оскільки обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 досить тривалий час перебувають в умовах слідчого ізолятора, при цьому кожного разу прокурор посилається як на підставу продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених на існування одних і тих же ризиків, що є грубим порушенням прав та законних інтересів обвинувачених, тому вважали, що до обвинувачених можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Захисник обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_19 у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи через те, що він перебуває на виконанні завдання по військовій службі.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_20 у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_17 перебуває у м. Києві та не може залишити малолітню дитину без догляду.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з таких підстав.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому продовжений до 24 вересня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому продовжений до 24 вересня 2021 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2021 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 листопада 2021 року з визначенням застави у розмірі 227 000 грн. Вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався, останній раз до 19 листопада 2022 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 19 листопада 2022 року.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, прокурор звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 посилається на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме - переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, знищити, приховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованих обвинуваченому діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, враховуючи особу обвинуваченого, який не має постійного місця реєстрації та мешкання, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу, а також враховуючи, що стороною захисту не надано суду належних доказів на підтвердження обставин, які б підтвердили міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті проживання, роботи, репутації, суд вважає, що останній може переховуватись від суду, з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового кримінального правопорушення.
Одночасно з цим, суд вважає доведеним ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.
При цьому, суд зауважує, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання не доведений ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з підстав відсутності у клопотанні жодних обґрунтувань на підтвердження їх існування, зокрема, не зазначено, які саме речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення може знищити, спотворити або совати обвинувачений. Крім того, всі докази у вказаному кримінальному провадженню вже зібрані та у порядку ст. 290 КПК України відкриті сторонам по справі.
Зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , доведені прокурором та продовжують існувати. Існування вазаних ризиків виправдовує тримання особи під вартою, а також свідчить про неможливість їх запобіганню шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на шістдесят днів.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на наявність у обвинуваченого певних захворювань, що значно утруднює його перебування в умовах слідчого ізолятора, у судовому засіданні належними доказами не підтверджені.
За таких обставин, суд вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на шістдесят днів та залишити без змін застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 25 (двадцять п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 62 025 (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять) гривень.
В обґрунтування клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 прокурор посилається на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме - переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, знищити, приховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не має постійного місця реєстрації та мешкання, не одружений офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу, отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки у місті проживання, роботи, у зв`язку з чим суд вважає, що останній може переховуватись від суду, з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, суд вважає доведеним стороною обвинувачення ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки наразі не допитані.
Одночасно з цим, слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання не доведений ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з підстав відсутності у клопотанні жодних обґрунтувань на підтвердження їх існування, зокрема, не зазначено, які саме речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення може знищити, спотворити або совати обвинувачений. Крім того, всі докази у вказаному кримінальному провадженню вже зібрані та у порядку ст. 290 КПК України відкриті сторонам по справі.
Зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, даі про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 доведені прокурором та продовжують існувати, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
Доказів про зменшення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.
Доводи сторони захисту щодо зміни раніше застосованого запобіжного заходу щодо обвинуваченого не спростовують вищевказаних висновків суду, крім того, строк перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.
Отже, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленим ризикам.
При цьому суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зменшення розміру вже визначеної застави з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України,слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 листопада 2021 року, а також визначено заставу у розмірі у розмірі 223 290,00 (двісті двадцять три тисячі двісті дев`яносто) гривень із покладенням певних обов`язків у разі внесення застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи положення п.3 .5 ст.182 КПК України, тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , його особу, матеріальний стан, той факт, що заявлені під час обрання йому цього запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, але з огляду на те, що він перебуває під вартою з грудня 2020 року, суд вважає, що розмір застави можливо зменшити, що також дозволить забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої ще не встановлена вироком суду.
З урахуванням вищевикладеного суд зменшує визначену ОСОБА_6 заставу до розміру 80 (восьмидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178,197, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити частково.
Продовжити строк дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 08 січня 2023 року включно.
Обвинувачений ОСОБА_7 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; здати на зберігання до ГУ ДМС України в Харківській області закордонний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд до України; утримуватися від спілкування зі свідками, обвинуваченими, експертами у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, не звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Продовжити строк дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 08 січня 2023 року включно
Обвинувачений ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, не звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Строк дії ухвали встановити до 08 січня 2023 року включно.
У задоволенні клопотання захисників про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Судове засідання відкласти до 12 грудня 2022 року до 11 години 00 хвлин.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченими - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст судового рішення у формі ухвали складений 11 листопада 2022 року.
Суддя ОСОБА_1