Справа № 275/446/22
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2022 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дідовщина Фастівського району Київської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Володарськ Волинський Житомирської області, громадянки України, з базовою середньою освітою, не працюючої, на утриманні маючої трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
Указом Президента України № 64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який затверджено 24.02.2022 Верховною Радою України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 правовий режим воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. '
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції Україну, на підставі Указу Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", на підставі Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Всупереч введеному правовому режиму воєнного стану, 26.05.2022 близько 17 години ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, знаходились по АДРЕСА_1 . Йдучи по вказаній вулиці, в них виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів у ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи злагоджено, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , купивши заздалегідь пляшку пива, зайшли на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зайшли до будинку та почали спілкуватися з потерпілим.
В подальшому, діючи злагоджено, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 почала відволікати потерпілого ОСОБА_8 розмовами та розлиттям пива, а ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, таємно, умисно, з іншої кімнати будинку під матрацом викрала грошові кошти в сумі 800 грн., заховавши при цьому їх до кишені. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пішли з домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 та викраденими грошима розпорядилися на власний розсуд.
Далі, реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи злагоджено, за попередньою змовою групою осіб, знаючи, що в потерпілого ОСОБА_8 залишились гроші, через день після попереднього випадку, тобто 28.05.2022 близько 18 години ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, повернулись до території домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де скориставшись тим, що ОСОБА_6 знову відволікла власника, ОСОБА_4 таємно, умисно, з іншої кімнати будинку під матрацом викрала грошові кошти в сумі 10 800 грн., заховавши при цьому їх до кишені. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пішли з домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 та викраденими грошима розпорядилися на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були злагоджені, об`єднані єдиним злочинним умислом і в своїй сукупності складають єдиний злочин.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 11 600 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Крім того, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
29 липня 2022 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладена по даному кримінальному провадженню угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 з однієї сторони та обвинувачена ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , за згоди потерпілого ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України сторони прийшли згоди, що ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинуваченаОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, каялась, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та захисник також не заперечували проти затвердження вказаної угоди судом.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При цьому кримінальне правопорушення, у вчиненні якогоОСОБА_4 визнала себе винною, згідно з вимогами ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В матеріалах даного кримінального провадження міститься згода потерпілого ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Крім того, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судима.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченої встановлена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, тобто у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зізвільненням останньої від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням на обвинувачену обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченій ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
29 липня 2022 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_6 укладена по даному кримінальному провадженню угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 з однієї сторони та обвинувачена ОСОБА_6 з іншої сторони, в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , за згоди потерпілого ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України сторони прийшли згоди, що ОСОБА_6 потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинуваченаОСОБА_6 визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, каялась, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та захисник також не заперечували проти затвердження судом вказаної угоди.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При цьому кримінальне правопорушення, у вчиненні якогоОСОБА_6 визнала себе винною, згідно з вимогами ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В матеріалах даного кримінального провадження міститься згода потерпілого ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 .
Крім того, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де характеризується незадовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судима.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченої встановлена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання, тобто у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зізвільненням останньої від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням на обвинувачену обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченій ОСОБА_6 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11