Єдиний унікальний номер 205/3885/22
Провадження №1-кс/205/1644/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилається на те, що в провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання орган досудового розслідування посилається на ту обставину, що службовими особами КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради (, юридична адреса:м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 18) була побудована корупційна схеми по систематичному вимаганню та одержанню неправомірної винагороди з громадян, за безперешкодне поховання померлих осіб на цвинтарях міста Дніпра.

Зокрема, відповідними слідчими діями встановлено, що директор КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заступник директора КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 користуючись своїм службовим становищем, впровадили протиправну корупційну схему, яка реалізується групою осіб з чітким розподілом ролей її учасників з метою отримання неправомірної винагороди.

Згідно з розробленим злочинним планом, ОСОБА_5 , залучила до противоправної діяльності ОСОБА_6 , який в свою чергу довів до відома підлеглих співробітників виконання злочинних дій, у тому числі і керівника виборчої дільниці (Запорізький цвинтар) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11.10.2022 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що керівник виробничої дільниці (Запорізький цвинтар), ОСОБА_7 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно право власності за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_8 .

На підставі ухвали слідчого судді, слідчий слідчого відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 10 жовтня 2022 року в період часу 12 годин 14 хвилин до 14 годин 22 хвилин було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, у тому числі, і грошові кошти в сумі 15 300 доларів США, які перебувають у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обґрунтовуючи необхідність арешту, слідчий та прокурор вказують, що грошові кошти могли бути використані для забезпечення вчинення кримінального правопорушення, так і в подальшому можуть бути використані для забезпечення конфіскації майна, у зв`язку із чим просять слідчого суддю накласти арешт на таке майно.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні та просив слідчого суддю накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження та користування грошових коштів, вилучених в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, на грошові кошти : 15 300 доларів США, які перебувають у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Підозрюваний та його захисник у судовому засідання не з`явились, про день та час розгляду вказаного клопотання повідомлялись належним чином.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників провадження, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В даному випадку слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000042 від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З наданих слідчому судді матеріалів випливає, що об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_7 , будучи керівником виборчої дільниці (Запорізький цвинтар), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.

Матеріалами провадження підтверджено, що 10.10.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та тимчасово вилучено, у тому числі і грошові кошти в сумі 15 300 доларів США.

Також на даному етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 368 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з частиною першою статті 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження (частина перша статті 131 КПК України).

Як зазначалось вище, згідно пункту третього частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. При вирішенні питання про арешт майна необхідно враховувати, серед іншого: 1) правову підставу для арешту майна; 2) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 3) наслідки арешту майна для обвинуваченого та третіх осіб (частина друга статті 173 КПК України).

Судом встановлено фактичне володіння ОСОБА_7 вказаними грошовими коштами на момент проведення обшуку. Так, вказана підозрювана особа безпосередньо володіла та користувалась житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . З матеріалів, які були надані слідчому судді, вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії грошові кошти знаходились разом із іншими особистими речами підозрюваної особи, а відомостей щодо того, що станом на момент проведення обшуку в домоволодінні мешкали інші особи, слідчому судді не представлено.

На противагу, стороною захисту не наведено достатніх обставин, що спростовували б належність грошових коштів підозрюваній особі. З огляду на зазначене слідчий суддя робить висновок, що вилучені кошти належать саме підозрюваній.

Під час встановлення правової підстави, що зумовлює арешт такого майна слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 368 КПК України. Санкція даної статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відтак, в цьому кримінальному провадженні необхідність арешту грошових коштів обґрунтовано обумовлена сукупністю підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації як виду покарання у випадку прийняття в подальшому відповідного рішення судом. У зв`язку з загрозою конфіскації майна існує ризик того, що підозрювана особа може приховати чи відчужити грошові кошти за відсутності такого арешту. І навпаки, з накладенням арешту втрачається можливість особи відчужити цей актив на користь третіх осіб. Отже, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.
Окрім цього, на думку слідчого судді, розумність та співрозмірність обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження. Накладення арешту на майно підозрюваної особи направлене на досягнення дієвості цього провадження. Таке обмеження не шкодить інтересам інших осіб. Втручання у права і свободи особи шляхом арешту майна не має ознак порушення прав людини, адже потреби досудового розслідування на даному етапі виправдовують такий ступінь втручання.
Також слідчий суддя вказує, що накладення арешту на вказане майно не є припиненням права власності на нього, і жодних негативних наслідків арешту такого активу для третіх осіб не вбачається.
У зв`язку із викладеним, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно підозрюваної особи.
Окремо слідчий суддя роз`яснює, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 132, 167,170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
1. Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_9 про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.
2. Накласти арешт шляхом позбавлення підозрюваної особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права на володіння, розпорядження та користування грошовими коштами, вилученими під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, грошовими коштами у сумі 15 300 доларів США, які перебувають у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення конфіскації такого майна, як виду покарання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1