ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3835/22 Справа № 629/5941/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001905 за апеляційною скаргою прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року, якою обвинувальний акт повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 190 КК України
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001905 від 24.10.2018 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , як такий що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що підготовчі судові засідання призначались судом багаторазово, а саме: 04.07.2022, 14.07.2022, 22.07.2022, 04.08.2022, 18.08.2022, 25.08.2022, 05.09.2022, 12.09.2022, 04.10.2022, 12.10.2022, 20.10.2022, 24.10.2022, виклики обвинуваченого здійснювалися за адресою, яка вказана в обвинувальному акті, але обвинувачений ОСОБА_7 , належним чином повідомлений, жодного разу до суду не з`явився. Ухвали суду від 04.07.2022, 14.07.2022, 22.07.2022, 04.08.2022, 13.10.2022 про привід ОСОБА_7 в призначені підготовчі судові засідання виконані працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконані не були, лише одного разу надійшла відповідь начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо доставки приводом обвинуваченого ОСОБА_7 в підготовче судове засідання, згідно з якою не виявляється можливим виконати ухвалу суду, оскільки, починаючи з 24.05.2019 ОСОБА_7 перебуває у державному розшуку та ймовірно переховується на тимчасово окупованій території України.
Усі інші ухвали суду, їх виконання, взагалі було проігноровано органом досудового розслідування та не було здійснено контролю їх виконання зі сторони прокуратури.
Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що, Лозівським міськрайонним судом Харківської області (ухвали суду від 05.02.2019, 21.03.2019, 28.01.2020, 06.04.2021, 06.05.2021) також вирішувалися питання щодо місця проживання (перебування) обвинуваченого ОСОБА_7 та його приводу до суду, але обвинувачений жодного разу не з`явився за викликом до суду та ухвали про привід не були виконані у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_7 не відоме. Внаслідок чого, ухвалами Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.04.2019, 17.05.2020, 25.05.2021 та 14.12.2021 обвинуваченого ОСОБА_7 було оголошено у розшук, але на упродовж більше ніж трьох з половиною років ухвали суду про розшук обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування не виконані, місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_7 так і не встановлено.
Згідно листа з Головного центру обробки спеціалізованої інформації Державної прикордонної служби України, ще 02.11.2018 (07:44 година) ОСОБА_7 , перетнув державний кордон на пункті пропуску «КП ВВ Станиця-Луганська-2», тобто з вказаного часу, майже чотири роки, останній не знаходиться на підконтрольній Україні території та за адресою, яка вказана в обвинувальному акті.
Факт не проживання ОСОБА_7 за адресою, вказаною в обвинувальному акті, в підготовчому судовому засіданні також підтвердив і прокурор.
У зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.
Апелянт стверджує, що обвинувальний акт має відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме: місце проживання та реєстрацію особи обвинуваченого, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, які обтяжують чи пом`якшують покарання, дату та місце його складання.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Обвинувачений та потерпілі клопотань про особисту участь до суду не надавали, а тому апеляційний суд здійснює розгляд без їх участі.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Перевіряючи доводи прокурора щодо невідповідності висновків суду та істотного порушення судом вимог кримінального процесуального кодексу, апеляційний суд доходить таких висновків.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце проживання, громадянство).
Як убачається зі змісту обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи слідує, що судом було вчинено всі передбачені законом дії щодо виклику обвинуваченого в судові засідання, судом було постановлено ухвали про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 приводу, а саме 04.07.2022 (а.к.п. 200), 14.07.2022 (а.к.п. 203), 22.07.2022 (а.к.п. 206), 04.08.2022 (а.к.п. 211), 13.10.2022 (а.к.п.222) через органи поліції, проте вони не були виконані. Обвинувачений не з`явився у судові засідання, причин неявки суду не повідомив.
Наявність зазначеного в обвинувальному акті відомостей стосовно фактичного місця проживання ОСОБА_7 , хоча і є, однак на даний час позбавляє можливості суду першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України, за обов`язковою участю обвинуваченого провести підготовче судове засідання.
Доводи прокурора про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченими ст. 291 КПК України (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), не можуть бути прийняті до уваги виходячи з наступного.
Процедура судового розгляду відповідно до § 3 встановлює, що положенням ч.1 ст. 348 КПК України після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України саме на орган досудового розслідування покладено обов`язок зазначити в обвинувальному акті місце проживання обвинуваченого.
Крім того колегія суддів звертає увагу, що всі підготовчі судові засідання не відбулися, у зв`язку з чим слухання справи було відкладено та відносно обвинуваченого ОСОБА_7 були постановлені ухвали про його привід, які виконані не були з подальшим повідомленням начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 04.08.2022, що ОСОБА_7 починаючи з 24.05.2019 перебуває у державному розшуку та ймовірно переховується на тимчасово окупованій території України (а.к.п. 213).
Також колегія суддів зауважує, що від початку обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 було направлено 31.10.2018 до Лозівського міськрайонного суду Харківської області (а.к.п. 1), де також під час проведення підготовчого судового засідання вирішувалося питання щодо місця проживання/перебування обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим були постановлені ухвали про його привід від: 05.02.2019 (а.к.п. 44-45), 21.03.2019 (а.к.п. 60), 28.01.2020 (а.к.п. 96), 06.04.2021 (а.к.п. 140), 06.05.2021 (а.к.п. 156), а також вирішувалося питання щодо місця проживання (перебування) обвинуваченого ОСОБА_7 , але обвинувачений жодного разу не з`явився за викликом до суду та ухвали про привід не були виконані, у зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_7 не відоме. Внаслідок чого, ухвалами Лозівського міськрайонного суду Харківської області від: 08.04.2019 (а.к.п. 74), 07.05.2020 (а.к.п. 126) та 14.12.2021 (а.к.п. 189-190) обвинуваченого ОСОБА_7 було оголошено у розшук, але упродовж більше ніж трьох з половиною років ухвали суду про розшук обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування не виконані, місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 так і не встановлено.
Також апеляційний суд акцентує, що згідно листа з Головного центру обробки спеціалізованої інформації Державної прикордонної служби України, ще 02.11.2018 (07:44 година) ОСОБА_7 , перетнув державний кордон на пункті пропуску «КП ВВ Станиця-Луганська-2» (а.к.п. 64), тобто з вказаного часу, майже чотири роки, останній не знаходиться на підконтрольній Україні території та за адресою, яка вказана в обвинувальному акті не проживає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність зазначених в обвинувальному акті даних про фактичне місце проживання обвинуваченого, та необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.
Доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є необґрунтованими.
Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року, якою обвинувальний акт повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4