Справа № 713/685/21
Провадження №1-кп/713/15/22
Вирок

Іменем України

23.12.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000336 від 14.10.2020р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянина України, жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженої, не працюючої, такої, що раніше притягувалась до кримінальної відповідальності,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

встановив:

ОСОБА_8 , 14.10.2020р. о 14:18 год. в АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , яка на той час перебувала у форменному одязі, являється працівником поліції та знаходиться в добовому наряді і виконує службові обовязки, під час розмови з ОСОБА_7 та сержантом поліції ОСОБА_9 , - умисно, з хуліганських мотивів, з метою перешкоджання працівнику поліції виконувати свої службові обов`язки, вчинила протидію здійсненню працівником поліції покладених на нього службових обов`язків та схопила ОСОБА_7 однією рукою за волосся та різко потягнула до себе. Після цього ОСОБА_7 , відчувши біль, відштовхнула ОСОБА_5 від себе. Але ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, почала шарпати ОСОБА_7 за форменний одяг та знову схопила ОСОБА_7 за волосся та нанесла кулаком один удар в область голови. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні лівого плечового суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину не визнала, пояснила, що 14.10.2020р. орієнтовно в обід (точного часу не пам`ятає), вона перебувала вдома по АДРЕСА_2 на кухні після сварки з донькою ОСОБА_10 . В цей час в квартирі була мама ОСОБА_11 та донька ОСОБА_12 . Раптом в квартиру зайшли двоє людей в чорному без засобів захисту (на той час була пандемія COVID-19). Це були потерпіла ОСОБА_7 та особа чоловічої статі. Обвинувачена сказала, щоб ці люди вийшли. Чоловік, який зайшов, запитав хто дзвонив і вказав, щоб обвинувачена йшла з ними давати покази. В цей час вийшла донька обвинуваченої ОСОБА_10 з внучкою обвинуваченої на руках. Внучка почала плакати. Обвинувачена вказала ОСОБА_7 вийти. Але ОСОБА_7 почала з іншим поліцейським заламувати обвинуваченій руки.

Обвинувачена зазначила, що не намагалась з`ясувати причини появи людей в квартирі. Заперечує, що била ОСОБА_7 чи тягнула за волосся. Вказала, що вона невинувата, жодних ушкоджень ОСОБА_7 не наносила. Погон не зривала, оскільки здійснювала процедуру манікюру більше 2-х місяців перед інкримінованими подіями. Зазначила, що прокурор ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_7 мають мотив для притягнення її до кримінальної відповідальності. Просила виправдати її.

Крім того, зазначила, що штраф, призначений їй вироком Вижницького районного суду від 13.01.2017р. за ч.2. ст.125 КК України, ч.4 ст.70 КК України, в сумі 1700 грн. вона не сплатила у зв`язку з відсутністю у неї вказаних коштів.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_8 своє винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_8 у його вчиненні повністю підтверджується показами потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що дійсно вона працює у Вижницькому РВП поліцейською, та має звання капрала поліції. 14.10.2020р. близько 14:18 год вона разом з поліцейським ОСОБА_9 , з яким перебували в наряді, прибули в АДРЕСА_2 за повідомленням. Поліцейський ОСОБА_9 зайшов до житла першим. Двері відкрила ОСОБА_13 , яка вказала, що її мама обвинувачена ОСОБА_5 - б?є бабусю. Після цього обвинувачена ОСОБА_5 почала виражатись в бік поліцейських нецензурною лайкою, після чого встала та попрямувала в бік потерпілої. Після цього обвинувачена зловила потерпілу за плече та почала виштовхувати з будинку. Тому у потерпілої з?явився синець. Після цього обвинувачена ОСОБА_5 взяла ганчірку та почала бити свою маму. Далі ОСОБА_14 знову почала виганяти потерпілу з будинку, схопила потерпілу за волосся та вдарила по голові і зірвала погон. Після цього на ОСОБА_5 було одягнуто кайданки та її було доставлено до Вижницької лікарні для огляду на стан сп?яніння. Раніше потерпіла ОСОБА_7 обвинувачену ОСОБА_5 не знала.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він є поліцейським та 14.10.2020р. він разом з ОСОБА_7 перебував в наряді. Після отримання повідомлення, свідок разом з потерпілою ОСОБА_7 прийшли до житла обвинуваченої ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 обвинуваченої ОСОБА_13 відкрила двері та впустила поліцейських до житла. При цьому ОСОБА_15 була заплакана та спочатку хотіла написати заяву про вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 злочину. При цьому сама обвинувачена ОСОБА_5 свідку нічого не говорила, та не давши з?ясувати обставини справи, почала виштовхувати з будинку потерпілу ОСОБА_7 , вдарила її та тягнула за волосся. Після цього до обвинуваченої було застосовано кайданки та обвинувачену було доставлено до лікарні для здійснення огляду на стан сп?яніння.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що вона являється донькою обвинуваченої. Так, 14.10.2020р. вона разом з мамою перебувала в квартирі по АДРЕСА_2 на кухні. В цей час голосно грала музика та у свідка з мамою була суперечка з приводу того, що мама знайшла у свідка цигарки. Так як кухня у них досить світла, то вони не помітили, як в житлі виключилось світло. В цей час бабуся передзвонила у поліцію з приводу відсутності світла у квартирі Але свідок і її мама обвинувачена по справі цього не знали. Після цього свідок вийшла в іншу кімнату та крізь музику почула чоловічий голос. Вона вийшла в коридор та побачила двох людей в темному вбранні. Після цього вона пішла на кухню і люди пішли за нею. На кухні свідок та обвинувачена побачили, що це - двоє поліцейських. Вони запитали, хто викликав поліцію. Разом з тим, вони були без захисною маски, та обвинувачена одразу вказала їм, щоб вони вийшли. Але потерпіла ОСОБА_7 передзвонила і вказала, що обвинувачена чинить опір. Після чого ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 викрутили руки обвинуваченій та потягнули в машину. При цьому, як зазначає свідок, обвинувачена не наносила ОСОБА_7 тілесні ушкодження, не штовхала її та не ловила за волосся.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що він працює лікарем в КНП Вижницька БЛІЛ, та 14.10.2020р., коли він перебував на чергуванні, до лікарні звернулась потерпіла ОСОБА_17 з приводу побиття. У неї були симптоми черепно-мозкової травми: скарги на головний біль, запаморочення. Крім того, свідок здійснив огляд обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 . Вказані особи не перебували в стані алкогольного сп`яніння. При цьому обвинувачена ОСОБА_5 була збуджена. Свідок вказав, що точно не пам`ятає в чому була одягнена ОСОБА_5 .

Експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні вказала, що вона являється судовим медичним експертом. Вказала, що у висновках експерта необхідно вказувати тривалість роботи експерта. Але у висновку ОСОБА_19 тривалість його роботи не вказана. Також, зазначила, що лаборанти, якщо вони присутні під час проведення експертизи, висновок експерта не підписують.

Отже, аналізуючи покази свідків та потерпілої, суд знаходить, що покази свідка ОСОБА_10 не узгоджуються з показами потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , в тій частині, що обвинувачена ОСОБА_5 не штовхала ОСОБА_7 та не тягнула її за волосся. Разом з тим, зважаючи на ту обставину, що свідок ОСОБА_10 є донькою обвинуваченої, тому суд знаходить, що її покази є упередженими та недостовірними в цій частині, направленими на уникнення ОСОБА_5 відповідальності. Тому суд критично їх оцінює.

Разом з тим, крім показів потерпілої, свідків та експерта, обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою та її винуватість доводяться, також, і наступними доказами та висновками експертиз, які суд вважає належними та допустимими, і які в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_8 . Так:

- з витягу з ЄРДР вбачається, що 14.10.2020р. за №0000336 зареєстроване кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.345 КК України за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення кримінальних правопорушень (а.с.61,61);

- з рапорта ОСОБА_20 вбачається, що 14.10.2020р. о 14:18 год вона спільно з сержантом поліції ОСОБА_9 , перебуваючи у форменному одязі о добовому наряді, прибула за викликом ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 по факту конфлікту ОСОБА_11 з донькою ОСОБА_8 . Під час спілкування ОСОБА_21 поводила себе агресивно, на зауваження не реагувала, та схопивши ОСОБА_22 за волосся, різко потягнула до себе, від чого ОСОБА_23 , відчувши біль, відштовхнула ОСОБА_8 від себе. Але ОСОБА_8 знову потягнула ОСОБА_23 за волосся та нанесла один удар кулаком в область голови. Після вказаних дій ОСОБА_22 разом з сержантом ОСОБА_9 , з яким перебували в наряді, здійснили затримання ОСОБА_8 .

В даному рапорті відсутня дата його складення та виправлено номер, - «4575» за яким цей рапорт зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі. Разом з тим у вказаному рапорті є дата його реєстрації 14.10.2021р. Зважаючи на наявність вказаної дати, та приймаючи до уваги, що в ньому викладені події, які мали місце саме 14.10.2020р. о 14:18 год., за участі ОСОБА_22 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , тому суд знаходить, що вказаний рапорт складений 14.10.2020р. вже після вказаних подій. Крім того, та обставина, що в рапорті виправлено номер, за яким він зареєстрований «4575», але сам факт реєстрації не оспорюється учасниками, тому суд знаходить, що вказані виправлення не є достатні для визнання вказаного доказу недопустимим (а.с.64 );

- з рапорту від 15.10.202р. інспектора ОСОБА_24 вбачається, що 14.10.2020р. о 16:14 год. з Вижницької ЦРЛ надійшло повідомлення, що за допомогою звернулась працівник поліції ОСОБА_7 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку під питання (а.с.65 );

- з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, з якого вбачається, що 14.10.2020р. поліцейська СРПП №1 Вижницького ВП ОСОБА_7 звернулась з усною заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_8 , яка нанесла ОСОБА_7 тілесні ушкодження під час того, як ОСОБА_7 виконували свої службова обов`язки(а.с.66 );

- з графіку несення служби нарядів СРПП Вижницького ВП, з якого вбачається, що поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_9 дійсно заступили в наряд 14.10.2020р. з 08:30 год. до 15.10.2020р. 08:30 год. (а.с.67 );

- з рапорта від 10.12.2020р. поліцейського ОСОБА_24 , з якого вбачається, що 14.10.2020р. отримано заяву, яку зареєстровано за №4572, в результаті опрацювання якої вбачається, що 14.10.2020р. о 14:11 год. заявниця ОСОБА_11 , яка проживає в АДРЕСА_2 , просить направити наряд. На задньому фоні чути крики. Після приїзду на місце події працівників поліції звернулась із письмовою заявою ОСОБА_11 , 1937 р.н., яка просить прийняти міри відносно доньки ОСОБА_8 , яка ображає заявника нецензурною лайкою. Виїжджала СРПП ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Було складено протокол за ст.173-2 ч.1.

При цьому суд знаходить посилання сторони захисту на те, що в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_11 , 1937 р.н., та що її необхідно дослідити в судовому засіданні і та обставина, що у вказаному протоколі поліцейським зазначено, що повідомлення зареєстровано за №4572 не заслуговують на увагу, оскільки письмова заява ОСОБА_11 , 1937 р.н., не стосується даного кримінального провадження, яке розглядається з приводу умисного нанесення працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а не з приводу звернення ОСОБА_11 до поліції (а.с.69,70);

- з журнала реєстрації амбулаторних пацієнтів, з якого вбачається, що 14.10.2020р. о 15:15 год. до лікарні звернулась ОСОБА_7 та їй виставлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, та можливий струс головного мозку(а.с.74-76 );

- з висновку експерта №47 від 15.10.2020р., вбачається, що при проведення експертизи у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у виді синця на передній поверхні лівого плечового суглобу. Вказане тілесне ушкодження могло виникнути в результаті одноразової дії твердого тупого предмету, або удару об такий предмет , при обставинах і у строк викладених у постанові, та відносять до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. (а.с.77).

З приводу тверджень сторони захисту про те, що у висновку немає підпису присутньої особи лаборанта ОСОБА_25 суд зазначає таке. Напроти прізвища лаборанта ОСОБА_25 (друга сторінка арк.77) наявний підпис.

Та обставина, що у висновку експерта №47 не зазначено кваліфікацію експерта ОСОБА_19 стаж його роботи та ін. дані про нього не спростовує висновків експерта про наявність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_26 . Крім того, ОСОБА_19 дійсно являється судовим експертом. Зазначені недоліки письмового оформлення висновку експерта не є достатніми для визнання вказаного висновку недопустимим доказом.

- З протоколу огляду предметів від 14.12.2020р. з додатком, вбачається, що під час аудіо прослуховування, встановлено, що на диск записана розмова диспетчера «102» та ОСОБА_11 , яка просить, щоб поліцейські підійшли на адресу АДРЕСА_1 . (а.с.87);

- з протоколу слідчого експерименту від 23.12.2020р., складеного за участю потерпілої ОСОБА_7 , у присутності понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , який проводився у кабінеті №20 Вижницького ВП вбачається, що ОСОБА_7 надала пояснення щодо подій, які мали місце 14.10.2020р., аналогічні до пояснень, які надала у своєму рапорті зареєстрованому 14.10.2020р. Вказане також, зафіксовано на відеодиск. (а.с.87,88). Про цьому суд знаходить неспроможними посилання сторони захисту на недопустимість вказаного доказу. Так, чинне законодавство не містить вимоги до статиста. Крім того слідчі експерименти проведені уповноваженою особою, під час проведенні слідчих експериментів не допущено порушення прав та свобод. Відеозапис слідчого експерименту є електронним доказом. Разом з основним документом для фіксації слідчого експерименту є протокол, який, у даному випадку, складений без порушень вимог КПК. За таких обставин суд знаходить помилковою позицію сторони захисту щодо недопустимості вказаного доказу.

- з додаткового висновку експерта №3 від 12.01.2021р., вбачається, що при проведення експертизи у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у виді синця на передній поверхні лівого плечового суглобу. Вказане тілесне ушкодження могло виникнути в результаті одноразової дії твердого тупого предмету, або удару об такий предмет, при обставинах і у строк викладених у постанові, та відносять до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень

З приводу тверджень сторони захисту про те, що у додатковому висновку немає підпису присутньої особи лаборанта ОСОБА_25 суд зазначає таке. Напроти прізвища лаборанта ОСОБА_25 (друга сторінка а.с.98) наявний підпис.

Та обставина, що у додатковому висновку експерта №3 не зазначено кваліфікацію експерта ОСОБА_19 стаж його роботи та ін. дані про нього не спростовує висновків експерта про наявність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_26 . Крім того, ОСОБА_19 дійсно являється судовим експертом. Зазначені недоліки письмового оформлення висновку експерта не є достатніми для визнання вказаного висновку недопустимим доказом;

- з висновку експерта (експертизою за матеріалами справи) №085, яка проведена на підставі ухвали суду від 12.07.2022р., з якої вбачається, що на підставі даних комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального справи №713/685/21 по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , 2001р.н., даних первинної судово-медичної експертизи, даних додаткової судово-медичної експертизи, відомих обставин справи та у відповідності з наявними питаннями, комісія прийшла до наступного:

1. За результатами аналізу первинної судово-медичної документації на ім?я ОСОБА_7 (висновок експерта №47 від 15.10.2020р., Додатковий висновок експерта №3 від 12.01.2021р.) на тілі потерпілої було наявне ушкодження у вигляді синця передньої поверхні проекції лівого плечового суглоба.

2. Виявлене на тілі ОСОБА_7 і зазначене в попередньому пункті дійсних «Підсумків» ушкодження виникло внаслідок не менш, ніж одноразової травмуючої дії твердого тупого предмета з обмеженої по відношенню до площини травмованої поверхні травмуючою (контактною) поверхнею, з перпендикулярним (чи наближеним до такого) вектором травмуючої сили по відношенню до травмованої поверхні, чи співдарінні з предметом, що має такі ознаки і за визначених умов, могло виникнути з терміни, вказані в матеріалах справи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

3. При проведенні дійсної експертизи комісією експертів не отримано об?єктивних даних, наявність яких уможливила б визначення індивідуальних особливостей слідоутворюючих частин травмуючого агента, внаслідок дії якого виникло ушкодження на тілі ОСОБА_7 , що не дозволяє комісії експертів визначити конкретний предмет (травмуючий агент), внаслідок дії якого виникло ушкодження на тілі потерпілої, що, однак, не виключає можливості виникнення цього ушкодження за умов травматизації тіла потерпілої частинами тіла людини, зокрема руками (удар, стискання);

4. За результатами вивчення змісту питань №№4, 5, 7 «Ухвали» (…..) про призначення дійсної експертизи, комісія експертів може поінформувати, що проведення аналітичного порівняння даних про механізми утворення ушкоджень, отриманих при проведенні експертизи, з такими даними, отриманими слідством, судом шляхом проведення слідчих дій (допитів, слідчих експериментів та ін.) з фігурантами події з метою визначення правдивості чи неправдивості показів цих осіб виходить з межі компетенції комісії судово-медичних експертів. Рівно, не можуть бути розрішені питання побудовані по формату «Що буде, якщо…?» (До пит.№6 «Ухвали про призначення експертизи») (а.с.237-242);

При цьому суд знаходить безпідставною позицію сторони захисту щодо того, що оскільки під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не була відкрита постанова про призначення групи прокурорів, тому всі докази у даному кримінальному провадженні є недопустимими.

Так, постановою від 14.11.2020р. Кіцманської місцевої прокуратури, та постановою від 01.04.2021р. Вижницької окружної прокуратури визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000336 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України.

Разом з тим, згідно опису документів кримінального провадження №0000336 (а.с.146, 147), у вказаному описі відсутня постанова про призначення групи прокурорів в даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні надав копію постанов про визначення групи прокурорів.

Аналізуючи вказані докази, суд знаходить, що постанова про визначення групи прокурорів дійсно не була внесене в опис документів кримінального провадження. Разом з тим вказана обставина не свідчить, про те, що такої постанови не було взагалі. Але суд переконаний, що дана постанова дійсно була винесене в передбачені КПК час та спосіб. Про це, серед іншого, свідчить інформація, зазначена у Витязі з ЄРДР, де вказано (ст.62 т.1), що прокурорами, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 та ОСОБА_29 . Вказане, крім всього означає, що у випадку відсутності постанови про призначення прокурорів, - інформація про прокурорів не могла б бути внесена у ЄРДР.

При цьому суд знаходить безпідставною позицію сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Так, посилання сторони захисту щодо недопустимості доказів у даному кримінальному провадженні проаналізовані судом під час аналізу самих доказів та зазначено у вироці вище.

Крім того, сторона захисту на докази, що на її думку виправдовують обвинувачену, посилається на: постанову Вижницького районного суду від 13.01.2021р. по справі №713/2655/20, якою справу про адміністративне правопорушення відносно обвинуваченої за ст.185 КК України закрито у зв?язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення; постанову Вижницького районного суду від 17.12.2020р. по справі №713/2441/20, якою справу про адміністративне правопорушення відносно обвинуваченої за ч.1 ст.173-2 КК України закрито у зв?язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Погодитись з такою позицією сторони захисту не можна, виходячи з викладеного.

До відповідальності за ст.185 КУпАП може притягуватись особа за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського, при виконанні ним службових обов?язків.

Закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ст.185 КУпАП на підставі ст.247 КУпАП у зв?язку з відсутні в її діях події та складу адміністративного правопорушення свідчить виключно про те, що суд не знайшов в діях ОСОБА_5 події та складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, тобто, що вона не вчинила злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського, при виконанні ним службових обов?язків. Разом з цим вказана обставина не спростовує висунуте обвинувачення щодо заподіяння працівнику правоохоронних органів легких тілесних ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.

Аналогічна позиція суду і з приводу постанови Вижницького районного суду від 17.12.2020р. щодо закриття провадження у справі відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Диспозицією вказаної статті передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Разом з тим вказана постанова не стосується висунутого ОСОБА_5 обвинувачення за ч.2 ст.345 КК України щодо заподіяння працівнику правоохоронних органів легких тілесних ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.

Аналогічно не стосується висунутого обвинувачення і скарга обвинуваченої від 14.10.2020р. на дії поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , оскільки дана скарга стосується виключно дії вказаних поліцейських 14.10.2020р., але не стосується висунутого обвинувачення ОСОБА_5 .

Аналогічно посилання сторони захисту на довідки лікарні від 26.01.2021р. (а.с.135-141) не стосуються предмету доказування оскільки стосуються подій, які мали місце з 20.10.2022р., тобто більш як через 6 днів з дня вчинення діянь, зазначених в обвинувальному акті.

Крім того, надані суду стороною захисту відеозаписи та фото на диску (а.с.144) не стосуються висунутого обвинувачення. Оскільки на фото зафіксовані частини тіла (рука, шия та ін), на яких є ушкодження. Зі слів ОСОБА_5 на фото зафіксовані її частини тіла та вказані ушкодження були спричинені їй працівниками поліції 14.10.2020р. Крім того, на диску зафіксоване відео розмови особи зі слідчим в кабінеті з приводу скарги цієї особи на дії працівників поліції. Крім того на відео зафіксовані скріншоти з приводу того, що особа «Денис» не відповідає на виклики по телефону

Суд, також, знаходить, що вказані фото, відео та скріншоти з телефону не стосуються висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, оскільки, як підтвердила сама ОСОБА_5 , і це відповідає дійсності, вказані документи стосуються можливої протиправної поведінки працівників поліції відносно самої ОСОБА_5 . Що, у свою чергу, може бути предметом самостійного обвинувачення, та виходить за межі обвинувачення, висунутого ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження.

Крім того, помилковою є і позиція обвинуваченої щодо того, що оскільки дані про неї, що відображені в повідомлені про підозру не співпадають з її даними, що зазначені в обвинувальному акті, то це свідчить про те, що працівники поліції таким чином намагались її принизити. Насправді суд безпосередньо в судому засіданні з?ясовує дані про особу обвинуваченого, і у вироці суду зазначає виключно з?ясовану в судому засіданні інформацію. При цьому на рішення суду впливає виключно отримана в судовому засіданні інформація про обвинуваченого, підтверджена належними та допустимими доказами.

Помилковою є і позиція сторони захисту про те, що в обвинувальному акті не зазначено механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій. Так в обвинувальному акті зазначено що обвинувачена «.. схопила ОСОБА_7 однією рукою за волосся та різко потягнула на себе…. почала шарпати ОСОБА_7 за формений одяг та знову схопила ОСОБА_7 за волосся та нанесла кулаком удар в область голови». Саме вказані дії, на думку суду описують механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 .

Крім того, посилання ОСОБА_5 на те, що потерпіла ОСОБА_7 разом поліцейським ОСОБА_9 зайшли до помешкання під час дії карантинних заходів без засобів індивідуального захисту, внаслідок чого ОСОБА_5 сильно розлютилась не свідчать про правомірність дій ОСОБА_5 .

Безпідставним є посилання обвинуваченої на те, що вона не пошкоджувала одяг потерпілої. Дана обставина на зазначалась в обвинувальному акті, і тому не підлягає дослідженню в судовому засіданні.

Крім того, зазначаючи, що прокурор ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_7 мають мотив для притягнення її до кримінальної відповідальності, будь-яких доказів на підтвердження цього не надала. Це, на думку суду, свідчить про намагання уникнути відповідальність.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Дії обвинуваченої за даною статтею суд кваліфікує, як умисне заподіяння працівнику правоохоронних органів легких тілесних ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

ОСОБА_5 вироком Вижницького районного суду від 13.01.2017р. визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст.125 КК України, ч.4 ст.70 КК України, та на неї накладено покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, ухвалою від 13.01.2021р. Вижницького районного суду ОСОБА_5 звільнено від відбування вказаного покарання у виді штрафу у зв?язку із закінченням строків давності виконання вироку (а.с.109-111).

У зв?язку з викладеним суд знаходить, що ОСОБА_5 є такою, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Крім того, ОСОБА_30 по місцю проживання характеризується позитивно, на д-обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Є особою пенсійного віку.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.

Таким чином, обираючи вид та мiру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, згідно ст. 12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин; відсутність обставин, які обтяжують та пом?якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на «Д»-обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, але свою вину не визнала, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі. На думку суду більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети.

Разом з тим, на думку суду, з врахуванням віку обвинуваченої, яка являється особою пенсійного віку, тому виправлення обвинуваченої можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК Україниі таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення і досягнення інших цілей покарання, та буде відповідати принципам законності, справедливості та індивідуалізції покарання.

При цьому зважаючи на пенсійний вік обвинуваченої, суд позбавлений можливості призначити покарання у виді обмеження волі.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.100 та ст.124 КПК Україхни.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

З врахуваннями дії на території України воєнного стану та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити їй покарання у виді позбавленні волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку - 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- Три адуозаписи розмови диспетчера «102» з гр. ОСОБА_11 , які згідно постанови від 15.12.2020р. прилучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_31 ОСОБА_32