Справа № 201/1931/23
Провадження № 1-кс/201/660/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000843, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2017 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, не працюючого, одруженого (зі слів), на утриманні маються діти 09.06.2009 і ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

- прокурор ОСОБА_4

- підозрюваний ОСОБА_5

- захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчим відділом ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000843 від 23.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яким 01.01.2023 затримано ОСОБА_5 і останньому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, перебування ОСОБА_5 у розшуку з 11.07.2017 року, а також у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих дій, слідчий просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 діб з можливістю внесення застави.

Позиції учасників.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому.

Підозрюваний і його захисник проти задоволення клопотання не заперечили.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що у СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000843 від 23.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.307 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Правобережною окружною прокуратурою м. Дніпра.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та місці, діючи з умислом спрямованим на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, у особливо великих розмірах, у невстановлений слідством спосіб, за невстановлених слідством обставин, незаконно придбав вологу кристалічну речовину, світліше ніж «БЕЖ 18.0-14/4., масою 87,8064 г, вологу кристалічну речовину у вигляді грудочок кольору, темніше ніж «БЕЖ ТЕМНЬЙ 18.0-12/6», масою 30,5795 г, волога кристалічну речовину кольору, світліше ніж «КОФЕ С МОЛОКОМ 19.008/6», масою 31,5897 г, які містять психотропні речовини, обіг яких обмежено метамфетамін та амфетамін, які став незаконно зберігати до 28.03.2016, з метою збуту за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 .

28.03.2017 за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 в період часу з 10 години 24 хвилин по 11 годину 25 хвилин на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук, у ході якого в кухні у витяжній трубі розташованій над кухонною плитою виявлено і вилучено 2 поліетиленові згортки та один із поліетиленового сліп-пакету з порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору, масами 87,8064 г.; 30,5795 г; 31,5897 г відповідно, загальною масою 149,9756 г., які згідно висновку експерта містять психотропні речовини, обіг яких обмежено - метамфетамін та амфетамін. Маса метамфетаміну складає відповідно 54,8702 г; 0,0061 г; 19,7467 г. Маса амфетаміну складає відповідно 1,4488 г; 18,2223 г; 0,6413 г, що відноситься до особливо великих розмірів, які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання з метою збуту.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин у особливо великих розмірах, кваліфікуються за ч. 3 ст. 307 КК України.

27.06.2017 року ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, шляхом вручення відповідного повідомлення його дружині ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 11.07.2017 року оголошено у розшук.

01.01.2023 о 12:21 годині ОСОБА_5 затримано.

02.02.2023 ОСОБА_5 отримав повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин у особливо великих розмірах.

02.01.2023 слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 12:21 години 01 березня 2023 року включно із можливістю внесення застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 536 800,00 грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти, з покладанням певних обов`язків у разі внесення застави.

11.01.2023 колегією суддів Дніпровського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2023 року щодо ОСОБА_5 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 лютого 2023 року. Визначено заставу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 536800 гривень, з покладанням певних обов`язків у разі внесення застави.

16.02.2023 керівником Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 18 березня 2023 року.

Щодо обґрунтованості підозри.

На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- рапортом слідчого від 22.06.2017 року;

- ухвалою слідчого судді №5045/17 від 27.03.2017, про проведення обшуку;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 від 28.03.2017 в ході якого було виявлено та вилучено 2 поліетиленові згортки та один із поліетиленового сліп-пакету з порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору, масами 87,8064 г.; 30,5795 г; 31,5897 г відповідно, загальною масою 149,9756 г., які згідно висновку експерта містять психотропні речовини, обіг яких обмежено - метамфетамін та амфетамін.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.04.2017 року, який в своїх показах повідомив, що здавав в оренду квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 на підставі договору оренди від 24.10.2016 року;

- копією договору оренди від 24.10.2016 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.03.2017 року, яка в своїх показах пояснила, що мешкає за адресою АДРЕСА_3 разом з чоловіком ОСОБА_5 та спільними дітьми. 28.03.2017 року за місцем їх спільного мешкання було проведено обшук, в ході якого було виявлено речовини, обіг який обмежено. Звідки вказана речовина з`явилась за місцем мешкання її та чоловіка свідок не пояснила.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.04.2017 року;

- висновком експерта № 1/8.6/961 від 11.04.2017 року;

- довідкою про судимість ОСОБА_5 , відповідно до якої, останній був засуджений до позбавлення волі строком на 10 років 14.06.2011 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.04.2017 року, який в свої показах вказав на ОСОБА_5 , як особу, яка виготовляє, зберігає та розповсюджує наркотики, а саме «метамфетамін»;

- Постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 11.07.2017 року;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.01.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Щодо існування ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

На переконання слідчого судді ризики, заявлені слідчим, є доведеними і полягають у наступному.

Про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить те, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тобто суворість покарання беззаперечно може слугувати приводом до переховування підозрюваного від слідства та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того 11.07.2017 року ОСОБА_5 оголошено у розшук у зв`язку з тим, що останній перейшов на легальне становище після обшуку, що було проведено за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_3

Про наявність ризику незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може здійснити спробу вплинути на зазначених осіб з метою примушування їх до надання неправдивих свідчень чи висновків з метою уникнення кримінальної відповідальності. Так, ОСОБА_5 вручено клопотання про застосування до нього запобіжного заходу з додатками, серед яких є протоколи допиту свідків, в яких вказані їхні анкетні відомості, та підозрюваному вони стали відомі (місце проживання, контактні дані). Враховуючи те, що підозрюваний достеменно знає місце проживання свідків та може здійснювати психологічний тиск та погрози на адресу осіб, які надали показання, які підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення. Також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі корисливого складу, однак після винесення вироків за вказаними правопорушеннями, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив злочин. Також ризик підтверджується відсутністю легального джерела доходу ОСОБА_5 , що може підштовхнути його до вчинення злочинів з метою власного збагачення.

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Вказані ризики продовжують існувати не зменшились та встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцять років позбавленням волі.

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Щодо необхідності проведення слідчо-розшукових дій.

Строк дії ухвали колегією суддів Дніпровського апеляційного суду про тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 18.02.2023, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не вбачається можливим.

Так, у ході розслідування кримінального провадження № 0000737 від 20.09.2016, зібрано достатньо доказів, для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Після чого, постановою прокурора, 23.06.2017 виділено матеріали з кримінального провадження № 0000737 відносно підозрюваного ОСОБА_5 в інше кримінальне провадження, якому присвоєно

№ 0000843, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У виділеному кримінальному провадженні № 0000843 відносно ОСОБА_5 , 02.01.2023, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, 09.02.2023, заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, після вивчення матеріалів кримінального провадження, винесена постанова в порядку ч. 5 ст. 36 КПК України про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження іншому органу досудового розслідування, у зв`язку із неефективністю проведення досудового розслідування. Доручено здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000843 слідчому відділу відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

У кримінальному провадженні необхідно провести процесуальні дії, проведення або завершення яких потребує додаткового часу, а саме:

- усунути протиріччя в показаннях свідків у кримінальному провадженні;

- встановити місце виготовлення психотропної речовини та спосіб її перевезення;

- встановити осіб, які здійснюють виготовлення психотропної речовини;

- встановити спосіб та місця реалізації психотропної речовини;

- вирішити питання правильності визначеної кваліфікації кримінального правопорушення;

- за результатами аналізу отриманої інформації підготувати зміну підозри ОСОБА_5 ;

- у відповідності до ст. 290 КПК України повідомити підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування;

- надати доступ до матеріалів досудового розслідування;

- скласти обвинувальний акт.

Раніше здійснити наведені необхідні слідчі та процесуальні дії не представилось можливим у зв`язку з коротким проміжком часу, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 перебував у розшуку з 2017 року, та час, необхідний для проведення відповідних слідчих дій було витрачено на встановлення місцезнаходження підозрюваного, який протягом шести років переховувався від органів досудового розслідування.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) дій потребує додаткового часу.

Висновки.

Подане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, втім строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 18.02.2023.

Отже слідчим суддею встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та враховується, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; враховуються дані про особу підозрюваного; а, отже, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Таким чином, з метою можливості отримання та процесуального опрацювання вищевказаних матеріалів, проведення інших слідчих дій, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Щодо строку застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Тому, оскільки строк досудового розслідування продовжений до 18.03.2023 року, а тому саме до цього строку в межах 30 діб (як просив слідчий), але не більше строку досудового розслідування, слідчий суддя може продовжити запобіжний захід.

Щодо застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер вчиненого кримінального правопорушення, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, а також те, що колегією суддів Дніпровського апеляційного суду визначено розмір застави у сумі 536 800,00 гривень, вважає за доцільне вказаний розмір застави залишити незмінним, оскільки її внесення, на думку слідчого судді, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 206, 309, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Строк дії застосованого під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 536 800,00 грн продовжити на строк 30 діб, тобто до 17 березня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1