КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/289/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2022 року задоволено клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0002837 від 11.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та накладено арешт на транспортний засіб марки «DAF Fad CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), належний ТОВ «САН ЛІБЕРТІ», яке зареєстроване за адресою: м. Київ., вул. Васильківська, 30, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування, та поставити на зберігання на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного Управління Національної поліції у м. Києві, що по вул. Гната Хоткевича, 20 Б в м. Києві.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник власника майна ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» - адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану ухвалу.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на транспортний засіб марки «DAF Fad CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), яке належить ТОВ «САН ЛІБЕРТІ», на праві приватної власності шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та користування, а також передачі його на зберігання на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного Управління Національної поліції у м. Києві, що по вул. Гната Хоткевича, 20 Б в м. Києві.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а також прав та законних інтересів власника майна.

Апелянт вказує на те, що майно, арешт на яке накладено оскаржуваною ухвалою, не відповідає ознакам речового доказу, що встановлені статтею 98 КПК України. Будь яких належних доказів того, що автомобіль «DAF Fad CF 85.460» містить на собі сліди злочину, або доказів наявності обставин, що свідчать про існування ризиків того, що даний автомобіль може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, знищений або відчужений власником, прокурором не надано, а відтак, накладення арешту на таке майно є безпідставним та незаконним.

Більш того, за приписами частини 1 статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

На даний час органом досудового розслідування проведені всі необхідні експертні дослідження та слідчі дії, потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Основним видом діяльності ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» згідно відомостей, розміщених у ЄДРПОУ, є надання в оренду вантажних автомобілів (КВЕД 77.12). Тобто обмеження ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» у праві володіння та користування даним автомобілем прямо обмежує підприємство у праві здійснювати свою статутну діяльність та є порушенням конституційного права на заняття підприємницькою діяльністю.

Проте дані обставини не були враховані судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу у зв`язку з чим було винесено рішення, яким істотно порушено права власника арештованого майна. Дане порушення носить триваючий характер, оскільки з жовтня 2022 року арештований автомобіль не використовується власником, попри те, що він є основним джерелом отримання доходу. В умовах воєнного стану такі обмеження конституційних прав є невиправданими, оскільки вжитті судом заходи є неспіврозмірними з наслідками їх застосування, не відповідають завданням кримінального провадження та меті правосуддя.

Крім того апелянт зазначає, що прокурором не доведено перед судом наявності будь яких ризиків, які пов`язані з необхідністю вилучення майна у його законного власника та неможливості вжиття необхідних слідчих дій у разі залишення автомобіля у користуванні власника, а не його вилучення та передачі на зберігання до ГУ НП у м. Києві.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» не було повідомлене про розгляд справи, результатом якого стало постановлення оскаржуваної ухвали, про її існування дізналися лише 23 грудня 2022 року після отримання копії від суду.

Прокурор та представник власника майна ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином. Клопотань про відкладення судового розгляду не подавали, про причини неявки суд не повідомили.

З урахуванням зазначеного, ч. 1 ст. 172, 405, ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутність прокурора та представника власника майна ТОВ «САН ЛІБЕРТІ».

В даному випадку апеляційний суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» та їх представника, відомостей про отримання її ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» матеріали справи не містять, інших відомостей крім того, що зазначено апелянтом про те, що вони про її існування дізналися лише 23 грудня 2022 року після отримання копії від суду,матеріали клопотання не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Як вбачається з матеріалів провадження, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002837 від 11.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 10.09.2022 року приблизно о 11:20 год на проїзній частині біля будинку №4 по вул. Левадна, (Бортничі) в м. Києві водій ОСОБА_8 , керуючи ТЗ Мерседес бенз 250 НОМЕР_3 з причіпом "01 фермер" НОМЕР_4 рухався по вул. Левадна в бік провулку Левадний на зустріч рухався вантажний автомобіль Даф НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , на перехресті під час зустрічного роз`їзду відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. У результаті ДТП пасажир легкового автомобіля ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження. Транспортний засіб «DAF Fad CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), належить який належить ТОВ «САН ЛІБЕРТІ», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 30 визнано речовим доказом, оскільки він зберіг на собі сліди вчинення даного злочину.

26.10.2022 прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, а саме: на транспортного засобу «DAF Fad CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), який належить ТОВ «САН ЛІБЕРТІ», місцезнаходження за адресою: м. Київ., вул. Васильківська, 30, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним та поставлення його на зберігання на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного Управління Національної поліції у м. Києві, що по вул. Гната Хоткевича, 20Б в м. Києві.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що у ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на «DAF Fad CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), з метою збереження цього транспортного засобу - як речового доказу, а також збереження як доказів слідів, що виникли на ньому в результаті даної ДТП, тобто з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження даного транспортного засобу.

Крім того, особи, які мають право користування, розпорядження чи відчуження щодо зазначеного автомобіля, можуть приховати, пошкодити, зіпсувати цей автомобіль, чи здійснити його відчуження. Тому, наявна необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «DAF Fad CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), з метою збереження цього автомобіля як речового доказу, а також збереження як доказів слідів, що виникли на ньому в результаті даної ДТП, тобто з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження даного автомобіля.

28.10.2022 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора.

Задовольняючи клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0002837 від 11.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,щодо накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно, враховуючи, щовказане вище майно, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Також слідчий суддя врахував, що оскільки предметом злочину є дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «DAF Fad CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «САН ЛІБЕРТІ», то такий доказ для його належного зберігання необхідно залишити на зберіганні на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного Управління Національної поліції у м. Києві, що по вул. Гната Хоткевича, 20 Б в м. Києві.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали слідчим суддею, всупереч твердженням апелянта та у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, зокрема, що постановою слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 11.09.2022, транспортний засіб «DAF Fad CF 85.460» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), який належить ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» визнано і приєднано до провадження як речовий доказ, оскільки він зберіг на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення, а тому він може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні. Тобто вказане вище майно може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України. А також доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора в цій частині про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просила накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження та враховано обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки всупереч тверджень апелянта, вказане майно постановою слідчого від 11.09.2022 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, як таке, що відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, а тому з метою збереження речових доказів клопотання прокурора в цій частині підлягало задоволенню, з урахуванням обставин кримінального провадження, що розслідується.

Твердження апелянта про те, що на даний час органом досудового розслідування проведені всі необхідні експертні дослідження та слідчі дії, потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, однак може бути підставою для звернення до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» - адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «САН ЛІБЕРТІ» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4