КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/743/2023 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер №369/1586/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні №0003486 від 25.07.2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 19.05.2020 року у кримінальному провадженні № 0003486 від 25.07.2019 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що доводи та підстави, з яких захисник просив скасувати повідомлення про підозру від 19.05.2020 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, також слідчий суддя зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення та спосіб вручення його відповідає вимогам кримінально процесуального закону та правовими позиціями наведених в рішеннях ЄСПЛ, а відтак підстав для задоволення скарги про скасування не має.

Не погодившись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника, визнати незаконною та скасувати повідомлення про підозру від 19.05.2020 року, у кримінальному провадженні № 0003486 від 25.07.2019 року.

Захисник вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України від 19.05.2020 року у кримінальному провадженні № 0003486 від 25.07.2019 року, підлягає скасуванню через упереджене та необ`єктивне ставлення до предмету дослідження, залишення фактичних обставин скарги сторони захисту без уваги та належного правового аналізу з викладенням у рішенні висновків.

Захисник наголошує на тому, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 було здійснено з порушенням процедури її вручення, оскільки органу досудового розслідування достеменно відомо про перебування останнього за кордоном, що підтверджується долученим витягом переписки ОСОБА_7 із слідчою ОСОБА_8 , та не було вжито жодних заходів передбачених чинними нормами КПК України, для вручення такого повідомлення. Також захисник вказує на те, що повідомлення про підозру його підзахисному, було вручено його дружині з якою останній не підтримував шлюбні відносини, з 05.05.2020 року перебували в процесі розірвання шлюбу, однак судом першої інстанції вказані обставини належної оцінки не було надано. Також захисник наголошує на тому, що сама підозра не відповідає вимогам визначених п.6 ч.1 ст.277 КПК України, оскільки не містить обставин, які б вказували на наявність умислу підозрюваного на заволодіння грошима шахрайським методом, не підтверджено жодними іншими доказами, отриманими у ході здійснення досудового розслідування стороною обвинувачення, на підтвердження їх позиції, відображеної у повідомлені про підозру щодо обґрунтованості подальшого розслідування щодо ОСОБА_7 .

В судове засідання апеляційної інстанції учасники процесу не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справи у їх відсутність, що не суперечить положенням ст. 405 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ст. 135 КПК України, порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 19.05.2020 року слідчим СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Оскільки за викликом до органів досудового розслідування ОСОБА_7 не з`являвся, повідомлення про підозру того ж дня було вручено слідчим за місцем проживання останнього його дружині - ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав до Києво- Святошинського районного суду Київської області скаргу про скасування вказаного повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Києво- Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року у задоволенні вказаної скарги захисника відмовлено.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості та вручено у спосіб передбачений ст. ст. ч.1 ст.278, 111, 135 КПК України для вручення повідомлень у зв`язку із не встановленням місця перебування підозрюваного, що спростовує доводи апелянта про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено з порушенням вимог ст.278 КПК України і він не має статусу підозрюваного.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри за ч.4 ст. 190 КК України, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.190 КК України, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у її розумінні практики Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, що в свою чергу і спростовує доводи апелянта, про те, що повідомлення про підозру не містить фактичних обставин подій.

Переконливих доказів які б підтверджували доводи сторони захисту про те, що орган досудового розслідування був обізнаний, що ОСОБА_7 перебуває за кордоном матеріали не містять. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що жодних документів які б підтверджували місце проживання та перебування його підзахисного за межами України органу досудового розслідування стороною захисту надано не було. За таких обставин повідомлення про підозри ОСОБА_7 від 19.05.2020 року було здійснено в поряду передбаченому КПК України.

За наведеного, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 19.05.2020 року у кримінальному провадженні № 0003486 від 25.07.2019 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4