Справа № 755/5800/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001439 від 19.06.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.06.2021 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, строком на 1 рік;

- 21.01.2022 року Дніпровською окружною прокуратурою м. Києва направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України до Дніпровського районного суду м. Києва,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, у період дії ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, а також Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022,19.06.2022 в період з 15 год. 10 хв. до 15 год. 13 хв., ОСОБА_3 зайшов до приміщення магазину «Новус», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Сиваська, 1-А, та пройшов до торгівельної зали. Під час перебування у магазині «Новус», у ОСОБА_3 виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до холодильника із слабоалкогольними напоями та взяв одну пляшку пива світлого марки «Оболонь» 4,5%, 0,5 л (артикул 761), закупівельною вартістю 14 грн. 73 коп., після чого пройшов до полиць з товарами для дітей та взяв одну упаковку дитячих підгузків марки «Prem. Care Mini Джамбо Pampers» 4-8 кг. 94 шт. (артикул 369638), закупівельною вартістю 608 грн. 38 коп.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , не маючи наміру сплачувати за речі, які належать ТОВ «НОВУС УКРАЇНА», пройшов повз касову зону та рамки магнітного контролю з вищезазначеним товаром в руках.

Таким чином, ОСОБА_3 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені працівниками служби охорони.

Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 , намагався завдати матеріальної шкоди ТОВ «НОВУС Україна» на загальну суму 623 гривні 11 копійок.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що він дійсно, 19.06.2022 року приблизно о 15 год. 10 хв. в магазині «Новус», за адресою: м. Київ, вул. Сиваська, 1-А, де із холодильника із слабоалкогольними напоями взяв одну пляшку пива світлого марки «Оболонь» 4,5%, 0,5 л., а також з полиць з товарами для дітей взяв одну упаковку дитячих підгузків та не розрахувавшись за взяті товари пройшов повз касову зону та рамки магнітного контролю, проте був зупинений працівниками служби охорони.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо обтяжуючих покарання обставин, зазначених в обвинувальному акті стороною обвинувачення, а саме вчинення злочину повторно та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, слід зазначити наступне.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України вказана норма Закону передбачає дві самостійні обставини, що обтяжують покарання, у тому числі і вчинення злочину особою повторно.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Як вбачається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, дії ОСОБА_3 кваліфіковано як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України відповідно.

За таких підстав, суд не знаходить підстав для визнання обтяжуючою покарання обставиною - вчинення злочину повторно.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебував на обліку лікаря-нарколога з 11.06.2021 року з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, раніше судимий, вчинив даний злочин маючи незняту та не погашену судимість, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, спосіб життя, не працює, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини четвертої статті 185 КК України у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин та із урахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2021 року за ч. 1 ст. 190 КК України з застосуванням ст. 71,72 КК України, оскільки ОСОБА_3 будучи звільненим від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2021 року за ч. 1 ст. 190 КК України, під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та обвинувальний акт відносно нього 21.01.2022 року Дніпровською окружною прокуратурою м. Києва було направлено до Дніпровського районного суду м. Києва.

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності (за відсутності вмотивованого клопотання), звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень) як ним самим так і іншими особами.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, який слід залишити без зміни до набранням вироком законної сили та рахувати строк відбування покарання з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбування покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 19.06.2022 року по 21.06.2022 року та з 02.11.2022 року по 03.11.2022 року.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2021 року за ч. 1 ст. 190 КК України і остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- відеоносій CD-R марки «Videx», 700 mb 80 min. із записом безперервної відеозйомки проведення огляду місця події за участю підозрюваного ОСОБА_3 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- відеоносій CD-R марки «Videx» 4,7 GB 120 min із записом із камер відео нагляду, якими обладнано магазин «Новус", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Сиваська, 1-А - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- пляшку пива світлого «Оболонь» 4,5%, 0,5 л; дитячі підгузки Prem. Care Mini Джамбо «Pampers» 4-8 кг. 94 шт. - передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого TOB «НОВУС УКРАЇНА» - залишити у володінні власника.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя