Справа № 129/1990/19
Провадження по справі № 1-кп/129/117/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000027 про обвинувачення:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Іллінецьке Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , працюючого оператором печі ТОВ «Хлебов», неодруженого, з повною загальною середньою освітою, громадянина України, несудимого, у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -
установив:
13.01.2017 року близько 21:30 год ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на дорозі по вул. Центральна, с. Іллінецьке Іллінецького району Вінницької області неподалік місцевого магазину та гуртожитку перебуваючи у громадському місці вчинили хуліганські дії за наступних обставин. Не зважаючи на значну кількість сторонніх громадян, що перебували на місці події, маючи намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю,ігноруючи існуючі загальноприйняті правила поведінки та моралі, використовуючи малозначний привід, маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_7 , проявляючи свою зухвалість до оточуючих ОСОБА_6 умисно наніс один удар кулаком своєї правої руки в область обличчя ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю, потім піднявся, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, маючи малозначний привід, вступили в словесну суперечку із застосуванням нецензурної лексики із ОСОБА_7 , після чого підійшли до потерпілого, ОСОБА_4 наніс потерпілому один удар рукою в обличчя, від чого останній впав на землю і в подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 нанесли ОСОБА_7 декілька ударів ногами по різним частинам тіла та по голові, коли ОСОБА_7 лежав на землі, чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій скроневій ділянці голови зліва, навколо лівого ока з розширенням на ліву виличну ділянку, крововиливу в склеру лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.
ОСОБА_4 вину визнав повністю, каявся, суду дав показання про те, що 13.01.2017 року близько 21:30 год. на дорозі по вул. Центральна неподалік місцевого магазину та гуртожитку перебуваючи у громадському місці, не зважаючи на значну кількість сторонніх громадян, що перебували на місці події, маючи намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю,ігноруючи існуючі загальноприйняті правила поведінки та моралі, використовуючи малозначний привід, маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_7 , проявляючи свою зухвалість до оточуючих ОСОБА_6 умисно наніс один удар кулаком своєї правої руки в обличчя ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю, потім піднявся, ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , діючи з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, маючи малозначний привід, вступили в словесну суперечку із застосуванням нецензурної лексики із ОСОБА_7 , після чого підійшли до потерпілого, ОСОБА_6 наніс потерпілому один удар рукою в обличчя, від чого останній впав на землю і в подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 нанесли ОСОБА_7 декілька ударів ногами по різним частинам тіла та по голові, коли ОСОБА_7 лежав на землі, чим спричинили потерпілому легкі тілесні ушкодження.
З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позицій, ОСОБА_4 роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66,67 КК України пом`якшуючі та обтяжуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи покарання обвинуваченому, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд визнає щире каяття та правдиві показання, повне відшкодування потерпілому заподіяної злочином шкоди, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має роботу та засоби для існування, є несудимим; також суд враховує, що скоєний ним злочин є нетяжким стосовно ст. 12 КК України.
За таких обставин, суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень та виконає покладені на нього цим вироком передбачені ч.1 ст.76 КК України обов`язки.
Витрати на залучення експертів та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 369,370,371,373,374 КПК України, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку тривалістю один рік він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.
Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає чинності через тридцять днів з дня його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: