Справа № 171/2158/22
Провадження № 1-кп/211/337/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 02.12.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токівське Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.06.2010 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 16.08.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 15.12.2017 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, 06.07.2018 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Нікопольського районного суду в Дніпропетровській області від 15.12.2017 року скасовано в частині призначення покарання, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; 02.11.2018 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України по сукупності вироків частково приєднано покарання по ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.07.2018 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 10.09.2021 року по відбуттю покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

26 листопада 2022 року приблизно о 14 годині обвинувачений ОСОБА_4 перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 . У вказаному місці, у вказаний час у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Далі, 26 листопада 2022 року приблизно о 14:10 годині ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переліз через паркан вищезазначеного домоволодіння, відчинивши вхідні двері ключем, який знаходився в замку дверей будинку АДРЕСА_2 , зайшовши до кухонної кімнати вищезазначеного будинку, де побачив поліетиленовий пакет білого кольору, в якому знаходились грошові кошти на загальну суму 1300 гривень, переконавшись, щоб його злочинні дії не були помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, повторно із корисливих мотивів здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 1300 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_5 . Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з місця злочину зник, тим самим обернув викрадені грошові кошти на свою користь і розпорядився ними на свій розсуд, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 спричинено майнову шкоду на суму 1300 гривень. ОСОБА_4 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 7 листопада 2022 року №757/2022.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що 26 листопада 2022 року приблизно о 14 годині він перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 . Він вирішив вчинити крадіжку із зазначеного будинку. У зв`язку з чим, переліз через паркан вищезазначеного домоволодіння, відчинивши вхідні двері ключем, який знаходився в замку дверей будинку АДРЕСА_2 . Зайшовши до кухонної кімнати вищезазначеного будинку, де побачив поліетиленовий пакет білого кольору, в якому знаходились грошові кошти на загальну суму 1300 гривень, які забрав та покинув будинок.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України повністю доведена у судовому засіданні, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

З урахуванням обставин та характеру вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, його наслідків; особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який щиро розкаявся в скоєному, що являється обставиною, яка пом`якшує покарання, а обтяжуючим його покарання обставиною суд визнає рецидив злочинів, то суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, а відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України, у вигляді періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст.50 КК України мети покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого відсутній запобіжний захід, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України , суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі, а на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1