Провадження № 1-кп/161/200/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 лютого 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001692 від 24 вересня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Несвіч, Луцького району, Волинської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє:

- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- вироком Луцького міського суду Волинської області від 04 лютого 2015 року за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- вироком Горохівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- звільнений ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 04 грудня 2018 року умовно-достроково на термін 1 рік 2 місяці 10 днів, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 16 вересня 2022 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, а також продовженого Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом злому навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення будинку, звідки повторно, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_6 велосипед марки «Ragazzi», вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/103-22/8396-ТВ від 28 вересня 2022 року становить 3416 гривень 67 копійок, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. Суму викраденого не заперечує. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, добровільно відшкодував завдану шкоду, потерпіла у своїй заяві щодо призначення покарання поклалась на розсуд суду, однак ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, за що відбував реальну міру покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив корисливий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, не працює, негативно характеризується по місцю проживання, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Будь-яких підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, тобто для застосування ст.69 КК України, суд не знаходить, оскільки відсутні по справі, як зазначено у цьому законі, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.

Разом з цим, підстав для застосування ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не знаходить.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 03 жовтня 2022 року скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судових експертиз на загальну суму 3 775 (три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 60 коп.

Речові докази: велосипед «Ragazzi» сіро-червоного кольору залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Гумові черевики чорного кольору з написом «PROGRES», які здані на зберігання в камері схову Луцького РУП - передати за належністю ОСОБА_4 .

Сліди рук, які перекопійовано на липкову стрічку знищити.

Арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді 03 жовтня 2022 року скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: