Справа № 755/2527/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000542, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.08.2021 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України - з іспитовим строком 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.12.2022 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу входу до станції метро «Лівобережна» КП «Київський метрополітен» у м.Києві, а саме на асфальті побачив та підібрав фрагмент блістерної упаковки з безбарвного полімерного матеріалу, при візуальному огляді вмісту якої виявив, що всередині знаходиться 2 таблетки білого кольору, а саме наркотичний засіб - метадон (фенадон). В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадону (фенадону), ОСОБА_4 вказаний фрагмент блістерної упаковки з написами із вмістом 2 таблеток білого кольору - метадону (фенадону) помістив до правої внутрішньої кишені куртки, яка на той час була на ньому, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту.

У подальшому, того ж дня, тобто 10.12.2022 року, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон (фенадон), пішки попрямував до станції метро «Лівобережна» КП «Київський метрополітен» у м.Києві, де і був зупинений приблизно о 18 годині 00 хвилин працівником поліції та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у правій внутрішній кишені куртки знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), який він за вищевикладених обставин незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Після цього ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.298-2 КПК України протоколом затримання особи, підозрюваного у вчинені кримінального проступку, та в ході особистого обшуку останнього, у присутності двох понятих, із правої внутрішньої кишені куртки, яка на той час була на ньому, вилучено фрагмент блістерної упаковки з безбарвного полімерного матеріалу із вмістом 2 таблеток білого кольору - метадон (фенадон).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-22/53890-НЗГІРАП від 08.02.2023 року вилучені 10.12.2022 року на станції метро «Лівобережна» КП «Київський метрополітен» у ОСОБА_3 та надані на дослідження 2 таблетки білого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,044 г.

Метадон (фенадон) згідно зі Списком №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу метадону (фенадону), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 г.

Частинами 2, З ст.381КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_6 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_5 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_4 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт скоєння ОСОБА_7 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст.61 КК України.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий за злочин проти власність, судимість за який на знята та не погашена у встановлено законом порядку, вчинення кримінального проступку в період відбуття покарання з іспитовим строком, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 17.08.2021 року за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України - з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 (раніше судимий, будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком, в період іспитового строку знову вчинив умисний злочин, що свідчить про порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, розлучений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває), суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за правилами, передбаченими ч.1 ст.71 КК України, яка передбачає можливість часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, із застосуванням ст.72 КК України, перевівши покарання у виді обмеження волі у більш суворий вид - позбавлення волі, з дотриманням правил складання різновидних покарань, виходячи з того співвідношення, яке встановлено для них у ст.72 КК України.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 1510 гривень 24 копійки за проведення судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні №0000542 (висновок №СЕ-19/111-22/53890-НЗГІРАП від 08.02.2023 року). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнова шкода нікому не заподіювалася.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України,з урахуванням вимог ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 17.08.2021 року, до покарання, призначеного даним вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0000542 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/2527/23.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Речові докази: 2 таблетки білого кольору, а саме наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044 г, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м Києві, - знищити.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1