28.11.2022 Справа № 696/828/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження № 0000318 від 27 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косарі Кам`янського району Черкаської області, та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, непрацюючого, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язаного, являється інвалідом третьої групи, раніше судимого, а саме:

- 26 травня 1993 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією майна, що змінений ухвалою Кіровоградського обласного суду від 06 липня 1993 року в частині обрання покарання 3-х років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України з відстроченням виконання вироку на 2 роки;

- 23 грудня 1993 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 14 серпня 1997 року постановою Шосткінського районного суду Сумської області від 13 серпня 1997 року на підставі ст. 5 ЗУ «Про амністію» від 26 червня 1997 року звільнений з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 5 днів;

- 06 червня 2001 року Кам`янським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 27 вересня 2004 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 02 березня 2006 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 12 лютого 2009 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

- 27 червня 2014 року Кам`янським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2017 року невідбута частина покарання 3 роки 9 місяців 13 днів замінена на обмеження волі у вчинення кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;

- 27 березня 2018 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 25 вересня 2020 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у період часу з 01 квітня 2022 року по 10 квітня 2022 року, в денний час, перебуваючи на земельній ділянці території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 та де фактично проживає, незаконно висадив рослини, які згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/10241-НЗПРАП від 06 жовтня 2022 року являються рослинами роду коноплі (CannabisL.) та містять психотропну речовину, за якими в подальшому доглядав, а саме прополював та вирощував для власних потреб до 17 вересня 2022 року.
17 вересня 2022 року у період часу з 07 год. 45 хв. по 08 год. 15 хв., на підставі ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2022 року, під час проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені рослини коноплі в кількості 12 штук.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, - незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
Він же, у період часу з 01 червня 2022 року по 10 червня 2022 року, в денний час, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 та де фактично проживає, умисно, незаконно, без мети збуту, зірвав рослини з листям коноплі, тобто незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, масою згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/10242-НЗПРАП від 06 жовтня 2022 року у перерахунку на суху речовину 1414,32 гр., та зберігаючи, незаконно, без мети збуту, наркотичний засіб при собі, частину переніс у сарай, що розташований на території домоволодіння за вищевказаною адресою, де залишив зберігати без мети збуту, а частину переніс на горище будинку, що розташований на території домоволодіння за вищевказаною адресою, де залишив зберігати без мети збуту.
У сараї та на горищі будинку за вищевказаною адресою рослини з листям коноплі ОСОБА_4 незаконно зберігав до 17 вересня 2022 року, а вказаного числа, у період часу з 07 год. 45 хв. по 08 год. 15 хв., особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс масою 1414,32 гр., що згідно з таблицею № 1 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», які затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року, відносяться до великих розмірів, виявлено та вилучено під час проведення санкціонованого обшуку відповідно до ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2022 року.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.
В ході досудового розслідування між прокурором Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000318, з одного боку, та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури за адресою: м. Кам`янка, вул. Пушкіна, 45, укладено угоду від 26 жовтня 2022 року про визнання винуватості, згідно з якою сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання:
- за ч. 1 ст. 310 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом

поглинення менш суворого покарання більш суворим в угоді визначено, що для ОСОБА_4 слід призначити остаточну міру покарання за цим вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Враховуючи те, що, на думку сторін, виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання, сторони узгодили звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та застосувати положення, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Окрім того, ОСОБА_4 зобов`язався відшкодувати всі витрати, пов`язані з проведенням експертизи.
При цьому в угоді вказані наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Захисник ОСОБА_5 просив дану угоду затвердити, вказав, що така угода була укладена за його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.
Обвинувачений ОСОБА_4 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Крім цього, обвинувачений вказав, що угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
За змістом ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто, обвинувальний акт з підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди.
Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до категорії кримінального проступку (ч. 1 ст. 310 КК України) та нетяжкого злочину (ч. 2 ст. 309 КК України), без потерпілих.

Надана суду на затвердження угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженого покарання.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно із ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення

яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Виходячи із викладеного, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з дотриманням принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 26 жовтня 2022 року між прокурором Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури, з одного боку, та з іншого боку підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.
Визначаючи тривалість іспитового строку, протягом якого засуджена особа повинна довести своє виправлення, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, а також особу винного, та вважає доцільним визначити тривалість іспитового строку в 1 (один) рік, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України необхідно покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2022 року, укладену між прокурором Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000318, з одного боку, та з іншого боку обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 310 КК України у виді 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання у виді обмеження волі в більш суворий у виді позбавлення волі, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, призначити ОСОБА_4 остаточнепокарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме:
- експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 1510 грн. 24 коп.;
- експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 943 грн. 90 коп.
Речові докази:
- рослини в кількості 12 штук, які знаходяться у двох полімерних мішках, які горловинами вставлені один в один та заклеєні клейкою стрічкою типу «скотч» та опечатані паперовою биркою із пояснювальними написами, які передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Сміла, вул. Перемоги, 13, (квитанція № 654) знищити;
- листя масою 1735 гр. та стебла масою 1253 гр., які знаходяться в картонній упаковці, яка опечатана паперовою біркою із пояснювальними написами, які передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Сміла, вул. Перемоги, 13, (квитанція № 653) знищити.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1