Провадження № 1-кп/742/47/23
Єдиний унікальний № 742/4550/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурори ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження №0000799 від 10.11.2021 року та №0000031 від 12.01.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ладан Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, що має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.09.2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.129 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

2 листопада 2021 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у кімнаті житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, тримаючи у правій руці ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 на відстань біля 0,5 метрів та без будь-яких на те підстав став розмахувати ножем перед потерпілим, висловлюючи намір застосувати його для вбивства потерпілого, скорочуючи при цьому відстань між ними, направляючи ніж в область грудної клітки потерпілого, чим викликав у потерпілого ОСОБА_5 сприйняття даних дій, як реальної загрози своєму життю.

11 січня 2022 року, близько 8 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин умисно наніс долонями обох своїх рук один удар в область грудей та чотири удари правою ногою в область правої сідниці ОСОБА_5 , чим завдав потерпілому фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 суду розповів, що 2 листопада 2021 року повернувся додому з охоти і при ньому дійсно був ніж, але чи погрожував ним батьку, то він не пам`ятає, а пам`ятає лише те, що вони з`ясовували відносини. Також зазначив, що 11 січня 2022 року мав місце конфлікт з батьком та грубе спілкування, але він його не штовхав і не бив.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 2 листопада 2021 року вони з жінкою були вдома, коли з охоти повернувся їх син ОСОБА_6 , який залетів до хати з ножем та почав розмахувати ним перед грудьми та очима батька, погрожуючи його зарізати та зарубати. ОСОБА_5 розцінив такі дії сина реальною загрозою своєму життю, оскільки той вів себе неадекватно та, на думку потерпілого, був обкурений, бо мав скляні очі, а тому, поки обвинувачений відвернувся, то батько з матір`ю втекли з хати до дочки, у якої жили певний час, бо через сина боялися повертатися додому, але доки він спав, то кожного ранку приходили додому займатися господарством. Так, 11 січня 2022 року вони прийшли теж, але зустріли сина, який почав виганяти їх з господарства, спочатку штовхнув його долонями своїх рук у груди, від чого вони дуже заболіли, а потім наніс чотири удари ногою по правій сідниці ОСОБА_5 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду показала, що 2 листопада 2021 року, близько 15 години 00 хвилин, вони з чоловіком були вдома: ОСОБА_5 дивився телевізор, а вона прасувала білизну, коли додому повернувся їхній син, який був або обкурений, або напідпитку, бо поводив себе агресивно і з порогу підійшов до батька з ножем та почав погрожувати йому вбивством. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вдалося втекти і з цього часу вони проживали у дочки, бо боялися сина. 11 січня 2022 року вранці вони прийшли до себе додому зайнятися господарством, але зустріли там сина, який почав виганяти їх з двору, під час цього спочатку сильно штовхнув батька долонями рук у груди, а потім чотири рази вдарив його ногою по правій сідниці.

10.11.2021 року до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 , в якій він просив притягнути його сина ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, оскільки 02.11.2021 року той погрожував йому вбивством (а.п.69).

Того ж 10.11.2021 року відомості за заявою ОСОБА_5 були внесені до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.129 КК України (а.п.68).

З протоколу добровільної видачі речей вбачається, що також 10.11.2021 року потерпілий ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , видав працівникам поліції мисливський ніж його сина ОСОБА_6 , яким останній погрожував вбити батька (а.п.73).

Вказаний вище ніж був оглянутий у присутності двох понятих та встановлено, що будь-які пошкодження на ньому відсутні (а.п.74-75).

В ході проведення 11.11.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_5 слідчого експерименту (а.п.78-81) було встановлено, що 02.11.2021 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у кімнаті житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, тримаючи у правій руці ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 на відстань біля 0,5 метра та став розмахувати ножем перед потерпілим, висловлюючи намір його вбити, який потерпілий сприйняв, як реальну загрозу своєму життю.

В ході проведення 11.11.2021 року за участю свідка ОСОБА_7 слідчого експерименту (а.п.82-84) було встановлено, що 02.11.2021 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були вдома, коли прийшов ОСОБА_6 , який поводив себе агресивно, підбіг до батька з ножем, почав ним махати та погрожувати йому вбивством. Таку погрозу обоє сприйняли реальною, тому втекли з дому.

11.01.2022 року до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 , в якій він просив притягнути його сина ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, оскільки 11.01.2022 року той наніс йому тілесні ушкодження (а.п.55).

12.01.2022 року відомості за заявою ОСОБА_5 були внесені до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.126 КК України (а.п.48-50).

В ході проведення 24.01.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_5 слідчого експерименту (а.п.56-59) останній показав, як саме ОСОБА_6 наносив йому 11.01.2022 року один удар долонями обох своїх рук в область грудей та чотири удари правою ногою в область правої сідниці.

В ході проведення 24.01.2022 року за участю свідка ОСОБА_7 слідчого експерименту (а.п.60-63) остання показала, як саме ОСОБА_6 наносив її чоловіку 11.01.2022 року один удар долонями обох своїх рук в область грудей та чотири удари правою ногою в область правої сідниці.

Так, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_6 , його вина у адресованій батькові ОСОБА_5 погрозі вбивством, побоюватись здійснення якої у останнього були реальні підстави, була доведена у судовому засіданні на підставі всієї сукупності досліджених судом доказів, які повною мірою узгоджуються між собою та жодним чином не суперечать один одному, зокрема зміст протоколів слідчих експериментів, проведених 11.11.2021 року за участю потерпілого та свідка ОСОБА_7 , повністю збігається з показами, наданими потерпілим та свідком 07.09.2022 року безпосередньо у судовому засіданні, хоча між цими подіями минув майже рік часу.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством ОСОБА_5 , при наявності у потерпілого реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України.

Також, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_6 , його вина в умисному завданні побоїв, які завдали батькові ОСОБА_5 фізичного болю, але не спричинили тілесних ушкоджень, була доведена у судовому засіданні на підставі всієї сукупності досліджених судом доказів, які повною мірою узгоджуються між собою та жодним чином не суперечать один одному, зокрема зміст протоколів слідчих експериментів, проведених 24.01.2022 року за участю потерпілого та свідка ОСОБА_7 , повністю збігається з показами, наданими потерпілим та свідком 07.09.2022 року безпосередньо у судовому засіданні, хоча часовий проміжок між цими подіями становить більше пів року.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились в умисному завданні побоїв, які завдали ОСОБА_5 фізичного болю, але не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують його покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує конкретні обставини справи, вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що є проступками, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , за відсутності обставин, які б його пом`якшували, а також особу самого обвинуваченого (а.п.102-105), раніше був судимий 22.09.2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений з іспитовим строком 1 рік (а.п.106, 111-112), тому з 08.11.2021 року по даний час перебуває на обліку Прилуцького МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області (а.п.107), має постійне місце реєстрації, за яким характеризується посередньо, оскільки зловживає спиртними напоями (а.п.108), але на обліках ні у лікаря-нарколога, ані у лікарня-психіатра не перебуває (а.п.109-110), та його ставлення до вчиненого, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням ст.71 КК України у виді обмеження волі, як того просила у судовому засіданні прокурорка, оскільки ним дійсно не відбуто покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.09.2021 року у виді 1 року обмеження волі, а у період іспитового строку він вчинив нове кримінальне правопорушення, тому саме такий вид покарання, на думку суду, буде повністю відповідати як характеру скоєних ним кримінальних проступків, їхній суспільній небезпеці, так і особі самого обвинуваченого, а тому зможе належним чином посприяти виправленню ОСОБА_6 та запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не подавався, витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів (а.п.76-77, 85) слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.370-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.129 КК України, і призначити покарання:

-за ч.1 ст.126 КК України у виді 200 годин громадських робіт;

-ч.1 ст.129 КК України у виді 1 року 2 місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 1 (один) року 2 (два) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.09.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді 2 (два) років обмеження волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 не обирати.

Речові докази:

-мисливський ніж, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - знищити;

-флеш-накопичувач, який зберігається при матеріалах даного кримінального провадження, - залишити при них.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурорці та направити обвинуваченому.

Суддя Анна КОРОТКА