Справа № 296/2927/23
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Горбаша Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111, ч.2 ст.111 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 14 березня 2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2022 за № 0000039, у рамках якого громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 01.03.2017, використовуючи паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04.06.2016 Новоград-Волинським РС УДМС в Житомирській області, перебуваючи в Генічеському районі Херсонської області, виїхав через КПВВ «Чонгар» до ТОТ АР Крим.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, достеменно обізнаним про свій конституційно-правовий статус та обов`язки, як громадянина України, наявність між РФ та Державою Україна з 20 лютого 2014 року збройного конфлікту міжнародного характеру, факт повної окупації та анексії ворожою державою територій АР Крим, перебуваючи на ТОТ АР Крим, з ідеологічних мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, отримавши 18.01.2021 від незаконно створених РФ на анексованій території федеральних органів виконавчої влади паспорт громадянина Російської Федерації серії № НОМЕР_2 , у точно невстановленому місці та час, але не раніше 18.01.2021 уклав контракт із ЗС РФ строком на два роки, та добровільно вступив до армії ворожої держави, де упродовж вказаного строку проходив військову службу у складі ІНФОРМАЦІЯ_3 - військової частини НОМЕР_4 , який входить до складу 22 армійського корпусу - об`єднання у складі берегових військ військово-морських сил РФ Чорноморського флоту, вчинивши таким чином державну зраду шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту.

24 лютого 2022 року о 5 годині розпочато збройну військову агресію РФ проти України. Цього ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ та ЗС РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, війська РФ сухопутним шляхом, у тому числі з ТОТ АР Крим, вторглися на територію суверенної держави України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому було продовжено до 19.02.2023 відповідними Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022 затвердженими Верховною Радою України.

Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VІІІ відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року РФ визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства (зокрема і воєнні злочини).

Перейшовши за вищевикладених обставин на бік ворога в період збройного конфлікту, ОСОБА_6 у 24-25 лютого 2022 року, будучи громадянином України, достеменно обізнаним про свій конституційно-правовий статус та обов`язки, як громадянина України, факт повномасштабного військового вторгнення ЗС РФ на інші території України з метою подальшої окупації, діючи як представник армії ворожої держави у складі ІНФОРМАЦІЯ_3 - військової частини НОМЕР_4 , який входить до складу 22 армійського корпусу - об`єднання у складі берегових військ військово-морських сил РФ Чорноморського флоту, на виконання завдання військового командування ЗС РФ у рамках так званої «спеціальної військової операції» ЗС РФ проти України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, рухаючись з тимчасово окупованої території АР Крим у складі військової колони ЗС РФ, незаконно перетнув державний кордон України та в`їхав на територію Херсонської області, де до червня 2022 року брав участь за завданням армії ворожої держави РФ у бойових діях проти України, у тому числі, як одинця артилерійського розрахунку, здійснював підвіз боєприпасів, ніс добові чергування та інші бойові завдання, вчинивши таким чином державну зраду шляхом переходу на бік ворога в умовах воєнного стану.

Зібравши достатні докази, 08.02.2023 у відповідності до вимог ст. 111, 112, 276, 277, 278 КПК України, громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Велика Горбаша Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , документованому паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04.06.2016 Новоград-Волинським РС УДМС в Житомирській області, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 111 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних злочинів, а також вважати, що останній перебуває на тимчасово окупованій території України, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Водночас, 08.02.2023, у порядку ст. 135 КПК України, здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області, для проведення за його участю необхідних процесуальних та слідчих дій у даному кримінальному провадженні на 10 год. 00 хв. 14.02.2023, 15.02.2023, та 16.02.2023, однак, у зазначений час підозрюваний не з`явився, а про причини своєї неявки ніяким чином не повідомив.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_6 у вищевказані дати без поважних причин та неповідомлення про причини неприбуття, 22.03.2023 ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій установлено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим.

За цих обставин відповідно до вимог ст.ст. 46,48,49,52,110 КПК України, п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", Регіональний центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області захист ОСОБА_6 доручено здійснювати адвокату ОСОБА_7 .

Також, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 та його виклики до слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135,ч. 1 ст. 297-5 КПК України, опубліковано в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газета «Урядовий кур`єр», надано захиснику, а також опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Окрім цього, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 скеровано текстовим повідомленням та у вигляді фотозображення у газеті "Урядовий кур`єр" смс-повідомленням через соціальну телекомунікаційну Інтернет мережу "Instagram", де у підозрюваного зареєстровано власна веб-сторінки (акаунт), у віповідь на яке ОСОБА_6 повідомив "Приеду скоро на танке! обязательно жди".

Враховуючи встановлені під час розслідування фактичні дані, факти неявки підозрюваного ОСОБА_6 за викликом більше як два рази, є обґрунтовані підстави стверджувати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій ворожою державою (державою агресором) території України, а саме АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності. При цьому, перебуваючи у складі збройних сил ворожої армії РФ, продовжуватиме вчиняти особливо тяжкі кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, а також і інші злочини проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Тобто, під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, у діях підозрюваного

ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Таким чином, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжких злочинів, факту перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, достовірність та достатність даних, які свідчать про переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду на тимчасово окупованій державою агресором Російською Федерацією (ворожа держава), а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний, перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошений у міжнародний розшук, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений у міжнародний розшук.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ч.6 ст. 193 КПК України, для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою за відсутністю підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор наголосив на наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні висловився щодо неможливості підозрюваного з`явитися на виклики слідчого у такий короткий період. Щодо заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою позиції не висловив.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч.1,2 ст.111 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду від 14.03.2022 сторінки ОСОБА_6 в соціальній мережі «Одноклассники»; протоколами допитів свідків, а саме: ОСОБА_8 від 26.04.2022, ОСОБА_9 від 26.04.2022, ОСОБА_10 від 26.04.2022, ОСОБА_11 від 04.05.2022 (з додатками - фотозображеннями ОСОБА_6 та листування з ним в соціальній мережі «Instagram»), ОСОБА_12 від 31.01.2023, ОСОБА_13 від 31.01.2023, ОСОБА_9 від 31.01.23; протоколом огляду предмету від 27.06.2022 (з додатками - фотозображеннями ОСОБА_6 та листування з ним в соціальній мережі «Instagram»); висновком комплексної судової фототехнічної та портретної експертизи № КСЕ-19/106-22/7290-ФП від 02.08.22 відповідно до якого підтверджено, що на вказаних вище фотоматеріалах зображено ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за голосом за участю свідка ОСОБА_11 від 27.07.2022; протоколом огляду Інтернет сторінок від 16.06.2022 щодо наявності інформації про підрозділ в якому проходить військову службу ОСОБА_6 ; протоколами складеними в ході проведення НСРД від 10.05.2022 та від 19.05.2022; іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими.

Зокрема, існують ризики того, що ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з огляду на обставини кримінального провадження, а також, що підозрюваний ОСОБА_6 жодного разу не з`явився за викликом слідчого, перебуває на тимчасово окупованій території України - АРК, оголошений в розшук.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої та у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному інкримінується особливо тяжкий злочин, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено.

Слідчий суддя також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Відповідно до ч. 9 ст. 135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Як вбачається з матеріалів клопотання підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08 лютого 2023 року був викликаний на 10 год. 00 хв. 14.02.2023 року, 15.02.2023 року та 16.02.2023 року до слідчого відділу Управління СБ України для допиту у кримінальному провадженні №0000039 у якості підозрюваного.

Повістка про виклик підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була опублікована у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті "Урядовий кур`єр" №29 від 10 лютого 2023 (а.с. 147 зворотній бік) та 08 лютого 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (а.с. 150).

Крім того, копії повісток про виклик підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08.02.2023 були надіслані захиснику підозрюваного ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_5 , які отримані захисником особисто 09.02.2023 року (а.с.153).

Таким чином слідчий суддя вважає, що слідчим були дотримані строки повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 про необхідність його прибути до слідчого.

Щодо заперечень захисника про неможливість підозрюваного в такі короткі терміни заявитися до слідчого, то виходячи з повідомлених прокурором в судовому засіданні відомостей вбачається, що підозрюваний висловив слідчому намір з`явитися у спосіб (на танку), який за реальних обставин виключає його явку та можливість вчинення за його участю процесуальних дій (принаймні тих, які слідчий мав намір провести), що вказує на небажання підозрюваного виконувати свій процесуальний обов`язок.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 від 22 лютого 2023 року підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено у міжнародний розшук.

Крім того, згідно матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_6 на даний час перебуває на тимчасово непідконтрольній (окупованій) території України.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 281, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, строком до його затримання і доставки до місця кримінального провадження та розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу слідчим суддею за участю підозрюваного або зміну обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1