ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/370/22 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника

арештованого майна адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000140 від 27 червня 2022 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року задоволено клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000140 від 27 червня 2022 року та накладено арешт на майно та речі, які були вилучені під час проведення обшуку автомобіля марки Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , а саме: флеш-накопичувач Toshiba 16Gb; флеш-накопичувач 4 Gb; блокнот-записник червоного кольору з надписом Oneday, блокнот-записник бежевого кольору з надписом Elephant; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки та модель Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_1 , а також на автомобіль марки та моделі Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказані речі та майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 вважає, що оскаржувана ним ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує, що слідчий суддя не встановив спосіб накладення арешту на майно, оскільки зазначив у резолютивній частині ухвали два сурядних сполучника та і або.

Вказує, що у клопотанні про арешт майна не вказано, за якими ознаками вилучене під час обшуку майно віднесено до речових доказів.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000140 про арешт майна.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду; представника особи щодо майна якої прийнято процесуальне рішення, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу і з наведених у ній мотивів просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 листопада 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт вказаного вище майна; прокурора, який рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

В силу вимог ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора, вірно дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно, а саме флеш-накопичувач Toshiba 16Gb; флеш-накопичувач 4 Gb; блокнот-записник червоного кольору з надписом Oneday, блокнот-записник бежевого кольру з надписом Elephant; свідоцтво про реєстраці транспортного засобу марки та модель VOLKSWAGEN LT 35, номерний знак НОМЕР_1 , а також на автомобіль марки та моделі VOLKSWAGEN LT 35, номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження або користування.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.11.2022 року надано дозвіл стороні обвинувачення на проведення обшуку у автомобілі марки Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

Обшук на підставі вищевказаної постанови слідчого судді проведено 22.11.2022 року.

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 23 листопада 2022 року майно, яке було виявлено та вилучено 22.11.2022 року під час обшуку транспортного засобу Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що зазначений автомобіль та інше майно, на яке у визначеному законом порядку накладено арешт, відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, про що зазначено у клопотанні прокурора.

Як передбачено п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Твердження апелянта про те, що у клопотанні про накладення арешту не зазначено, за якими саме ознаками арештоване майно віднесене до речових доказів, є непереконливі, оскільки прокурором зазначено, що вилучені під час обшуку автомобіля речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і по них необхідно провести ряд слідчий дій та експертиз, що повністю узгоджується з приписами ст.98 КПК України

Доводи сторони захисту щодо не встановлення в ухвалі суду способу накладення арешту на майно, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею визначено, що арешт накладено шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування. Використання в даному випадку сурядних сполучників та і або, на що звертає увагу апелянт, на переконання колегії суддів, жодним чином не впливає на забезпечення виконання рішення суду, оскільки застосована форма сполучників в однаковій мірі забороняє користуватися арештованим майном.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що місцевим судом правильно, у відповідності до вимог ст.ст.170-173 КПК України вирішено клопотання прокурора про арешт майна, а тому підстав для скасування вищевказаної ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 листопада 2022 року, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000140 від 27 червня 2022 року без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді