Справа № 185/666/18
Провадження № 1-в/185/3/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши, під час запровадженого Указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні, у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням заступника начальника Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_4 про заміну несплаченої суми штрафу на громадські роботи:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2022 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_4 про заміну несплаченої суми штрафу на громадські роботи.

Відповідно до зазначеного подання, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року було скасовано, та призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці, на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, до покарання у виді у виді арешту строком на 3 місяці, та штрафу у розмірі 850 грн., та виконувати вказані покарання самостійно.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі п «а» ч. 1 ст. 72 КК України покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту переведено у позбавлення волі у співвідношенні: 1 день арешту відповідає 1 дню позбавлення волі, а саме до 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі, зі штрафом у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. у дохід держави, та вказані покарання виконувати самостійно.

Згідно довідки про звільнення ДУ «Синельниківська виправна колонія (94)» ОСОБА_4 з 26 липня 2018 року по 25 лютого 2022 року відбував покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, п. «а» ч. 1 ст. 72 КК України у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року, відстрочено виконання вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України в частині сплати штрафу в сумі 850 грн. 00 коп., до відбуття засудженим покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2022 року, засудженому ОСОБА_4 було розстрочено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., зобов`язавши сплачувати засудженого рівними частинами по 170 гривень 00 копійок, п`ять місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КВК України у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами, засуджений зобов`язаний сплачувати щтраф у розміри та на строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документу про сплату відповідної частини штрафу.

Станом на 23 листопада 2022 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення подання.

Представник Павлоградської районної філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився.

Засуджений в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року було скасовано, та призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці, на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, до покарання у виді у виді арешту строком на 3 місяці, та штрафу у розмірі 850 грн., та виконувати вказані покарання самостійно.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі п «а» ч. 1 ст. 72 КК України покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту переведено у позбавлення волі у співвідношенні: 1 день арешту відповідає 1 дню позбавлення волі, а саме до 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі, зі штрафом у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. у дохід держави, та вказані покарання виконувати самостійно.

Згідно довідки про звільнення ДУ «Синельниківська виправна колонія (94)» ОСОБА_4 з 26 липня 2018 року по 25 лютого 2022 року відбував покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, п. «а» ч. 1 ст. 72 КК України у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року, відстрочено виконання вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України в частині сплати штрафу в сумі 850 грн. 00 коп., до відбуття засудженим покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2022 року, засудженому ОСОБА_4 було розстрочено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., зобов`язавши сплачувати засудженого рівними частинами по 170 гривень 00 копійок, п`ять місяців.

Штраф за вироком суду станом на сьогоднішній день в повному обсязі не сплачено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч.3 ст.26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Частиною 4 статті 26 КВК України зазначено, що у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Статтею 53 КК України, передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухилення від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України, ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність.

Однак суду не надано доказів навмисного ухилення засудженого від сплати штрафу.

Також у матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість суду встановити наявність чи відсутність обмежень при призначенні покарання у виді громадських робіт, визначених ч. 3 ст. 56 КК України.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну засудженому покарання у виді штрафу на громадські роботи через відсутність об`єктивної можливості з`ясування причини несплати ним призначеного судом покарання у виді штрафу.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що в матеріалах поданих до суду докази ухилення від сплати штрафу відсутні, подання про заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.53 КК України, статтями 537, 539 КПК України, ст.26 КВК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання заступника начальника Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_4 про заміну несплаченої суми штрафу на громадські роботи відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_5