ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 609/654/22

1-кп/609/65/2022

08 грудня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416 від 03.09.2021 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець, Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, не депутата, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416 від 03 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

03 вересня 2021 року біля 07 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ОПЕЛЬ КОМБО» («OPEL COMBO») реєстраційний номер НОМЕР_1 (належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 04.12.2018 року Тернопільським сервісним центром м. Тернопіль, громадянину ОСОБА_6 , зареєстрованому за адресою: с. Росохуватець, Підволочиського району, Тернопільської області, а останній ним керував на підставі наявного в нього свідоцтва про його реєстрацію та довіреності), без пасажирів, без вантажу, з прикріпленим причіпом реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався автомобільною дорогою Р-26 сполученням «Остріг-Кременець», в межах урочища Малинів, с. Сураж, Шумської ОТГ, Кременецького району, Тернопільської області, в напрямку від м. Шумськ, Шумської ОТГ, Кременецького району, Тернопільської області до м. Остріг, Острозької ОТГ, Острозького району, Рівненської області.

Під час руху вказаною ділянкою автодороги, водій ОСОБА_4 не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б,д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР), а також вимоги, які наведені у пунктах 1, 2 абзацу 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як наслідок, рухаючись по вказаній автодорозі урочища Малинів, с. Сураж, Шумської ОТГ, Кременецького району, Тернопільської області, водій ОСОБА_4 не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожній умовах, обстановці та допустив зміну напрямку руху керованого автомобіля «ОПЕЛЬ КОМБО» («OPEL COMBO») праворуч, і в подальшому виїхав на територію, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики або виїзду з них, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасниками руху, чим грубо порушив вимоги пунктів 1.10 (в частині визначення поняття «прилегла територія» і виконання його вимог), 10.1 Правил дорожнього руху.

Своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам пунктів Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_4 , виїхавши за межі проїзної частини дороги, а саме на праву прилеглу територію поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та допустив наїзд правою передньою частиною керованого автомобіля «ОПЕЛЬ КОМБО» («OPEL COMBO») на ОСОБА_5 , яка йшла в попутному напрямку по траєкторії яка проходила в межах правої прилеглої території автодороги.

Внаслідок наїзду громадянка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, а саме: травма голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забиттям головного мозку важкого ступеня (із клінічною класифікацією) крововиливами над твердою мозковою оболонкою правої скроневої, під твердою мозковою оболонкою обох потиличних долей та внутрішньо мозковим крововиливом в проекції зовнішньої капсули таламічної ділянки правої півкулі головного мозку. Вказана травма супроводжувалась розвитком коми 1 ступеня (за клінічною класифікацією), лівобічною гемігіпестезією (зниження чутливості з одного боку тулуба). Виявлені травматичні зміни за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння п.п. 2.1, 2.1.1а/, 2.1.2, 2.1.3в/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «пішохідний перехід», «прилегла територія» і виконання їх вимог), 2.3 (б,д), 10.1, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1,2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що заподіяла тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення беззаперечно визнав, дав вичерпні показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку щодо часу та місця вчинення кримінального правопорушення, та інших фактичних обставин у справі. Пояснив, що відшкодовував потерпілій кошти, потрачені нею в процесі лікування на суму 12 210 грн. і надалі буде в добровільному порядку відшкодовувати витрати, які потерпіла продовжує витрачати на лікування. Щиро кається у вчиненому, активно сприяв слідчому органу у якнайшвидшому закінченню досудового розслідування, не допускав протиправної процесуальної поведінки, жалкує, що став винуватцем ДТП, просить пробачення у потерпілої.
Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими, наданими останнім добровільно. Крім того, суд враховує, що така позиція обвинуваченого була сталою протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, під час якого ОСОБА_4 послідовно визнав свою вину та висловлював жаль з приводу такого вчинку.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_5 не наполягала на суворому покаранні ОСОБА_4 , підтвердила, що обвинуваченим оплачувались витрати на лікування після ДТП, просила в подальшому відшкодувати витрати, понесенні за послуги масажиста та лікування, яке вона постійно продовжує після виписки з лікарні, оплачувати інші витрати, які нею здійснюються й на даний час.
Прокурор звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Зазначив, що обвинуваченому доцільно призначити покарання у межах санкції за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України, а також застосувавши додаткове покарання.
З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, форми вини, тяжкості ушкоджень отриманих потерпілою, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку не визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 65 КК України).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, суд вважає, щире каяття з приводу вчиненого, активне сприяння розслідуванню вчиненого кримінального правопорушення, часткове відшкодування витрат.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи викладені вище обставини та засади, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, суб`єктивна сторона якого характеризується необережною виною, обставини його вчинення, а також, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, правопорушення вчинив у тверезому стані, відсутність негативної характеристики за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, думку потерпілої, яка просить суворо не карати, не позбавляти обвинуваченого волі, вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією інкримінованої йому статті Особливої частини Кримінального кодексу України. В той же час, навіть приймаючи до уваги встановлені судом пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих судом не встановлено достатньо підстав, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, з огляду на встановлені судом обставини щодо відшкодування шкоди здоров`ю потерпілій, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом згідно положень ст. 69 КК України.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним злочину.
При вирішенні питання щодо необхідності призначення додаткового покарання, суд бере до уваги те, що встановленні під час судового розгляду порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, документи, які характеризують особу обвинуваченого, думку потерпілої сторони, наслідки вчиненого, дозволяють суду прийняти рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на мінімальний строк.

Проте, із урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння, щодо тяжкості кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до злочину, встановлені судом пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих, інші характеризуючи особу дані, суд приходить до висновку про можливе застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України та його звільнення від реального відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід особисте зобов`язання, обраний ОСОБА_4 слідчим суддею Кременецького районного суду від 27.07.2022р. залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування, а саме: за проведення судової автотехнічної експертизи, вартістю 2642 грн. 92 коп.; за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, вартістю 686 грн. 48 коп.; за проведення судової автотехнічної експертизи, вартістю 1029 грн. 72 коп.
Питання про долю речових доказів і документів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження і таке питання потрібно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Речові докази, а саме легковий автомобіль «ОПЕЛЬ КОМБО» («OPEL COMBO»), реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - слід залишити останньому за належністю.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік на підставі ст. 75 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід особисте зобов`язання, обраний ОСОБА_4 слідчим суддею Кременецького районного суду від 27.07.2022р. залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування, що в загальній сумі становить 4359 грн. 12 коп.:
- судової автотехнічної експертизи від 20.06.2022 № СЕ-19/120-22/5434-ІТ в розмірі 2642 грн. 92 коп.;

- судової транспортно-трасологічної експертизи від 25.11.2021 № СЕ-19/120-21/10307-ІТ в розмірі 686 грн. 48 коп.;

- судової авто технічної експертизи від 09.12.2021 № СЕ-19/120-21/11630-ІТ в розмірі 1029 грн. 72 коп.

Речові докази, а саме легковий автомобіль «ОПЕЛЬ КОМБО» («OPEL COMBO»), реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - слід залишити ОСОБА_4 за належністю.
Вирок суду першої інстанції може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1