УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 676/4352/20

провадження № 51-2882 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_7,

суддів ОСОБА_8 ОСОБА_9,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 серпня 2022 року,

встановив:

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області

від 10 травня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кельменці Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, крім житла.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк

7 років 6 місяців, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, крім житла.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2 , вирок щодо якого

не оскаржується.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_1 засуджено за те, що 14 березня 2020 року близько 21:30, спільно із ОСОБА_2 , знаходячись по вул. Космонавтів

у м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області, помітили на тротуарній доріжці потерпілого ОСОБА_3 , який тримав у правій руці мобільний телефон,

діючи за попередньою змовою групою осіб, попрямували за останнім до першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 ,

де з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння майном потерпілого для власного збагачення, умисно вчинили напад на ОСОБА_3 . Зокрема,

ОСОБА_1 , перебуваючи за спиною потерпілого ОСОБА_3 , раптово, кулаком своєї правої руки наніс один удар в область голови останнього, від чого

ОСОБА_3 втратив рівновагу та упав на землю, після чого ОСОБА_2 спільно із ОСОБА_1 умисно нанесли декілька ударів ступнями ніг в область голови потерпілого, чим заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що привело до короткочасного розладу здоров`я, та тілесні ушкодження у вигляді одного синця в підочній ділянці зліва, в області верхнього повіка лівого ока, одного синця в області нижньої губи справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також втиснутого перелому передньої стінки правої верхньо-щелепної пазухи з розвитком правостороннього після травматичного гаймориту, гемосинусу (скупчення крові в порожнині пазухи), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, одного синця

у виличній ділянці справа з розповсюдженням на підочну ділянку справа і верхнє повіко правого ока, крововиливу під кон`юнктивою правого ока в зовнішньому відділі, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які привели до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня.

Далі ОСОБА_2 зірвав із лівої руки потерпілого та заволодів наручним годинником «Арреllа», а ОСОБА_1 , піднявши із землі заволодів мобільним телефоном потерпілого «Хіаоmі Redmi 7», який був укомплектований сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», на рахунку якої грошових коштів не було, карткою пам`яті «Micro SD» об`ємом пам`яті 16 Гб та силіконовим чохлом чорного кольору, після чого разом з місця події втекли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_3 майнової шкоди на суму 8 270 гривень.

Крім того, 04 травня 2020 року близько 23:20 ОСОБА_1 разом

із ОСОБА_2 , у м. Кам`янець-Подільському знаходячись на проїзній частині дороги навпроти гіпермаркету «АРС», помітили попереду себе потерпілу

ОСОБА_4 та діючи за попередньою змовою групою осіб наздогнали її, після чого ОСОБА_2 підійшов до неї з правого боку та з метою відволікти увагу розпочав розмову, а ОСОБА_1 підбіг із лівого боку та, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривка зірвав з лівого плеча потерпілої та відкрито заволодів її наплічною сумкою, в якій знаходились мобільний телефон «Asus», який був укомплектований сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» на рахунку якої грошових коштів не було, карткою пам`яті типу «MicroSD» об`ємом 32 GB

та силіконовим чохлом чорного кольору, шкіряний гаманець чорного кольору,

у якому знаходились грошові кошти. Після чого втекли з місця події

та розпорядилися викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілій майнової шкоди на суму 2 573 гривень.

При перегляді вироку Хмельницький апеляційний суд своєю ухвалою від 18 серпня 2022 року залишив це рішення без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_11, не погоджуючись із судовими рішеннями, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції у вироку послався на докази сторони обвинувачення, які були спростовані в судовому засіданні стороною захисту, та показання потерпілих, які ними неодноразово змінювались. Вказує, що судом не були належним чином досліджені докази,

які спростовують правову кваліфікацію діянь кожного з засуджених окремо. Стверджує, що ОСОБА_1 не мав умислу на заволодіння чужим майном

та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 , оскільки будь-яким майном не заволодів та розподілу між засудженими майна не було.

Викладені судом твердження, на думку захисника, є припущеннями, оскільки

не було проведено повторної судово-медичної експертизи, яка б дала відповідь на всі запитання та були б усунуті всі розбіжності висновку експерта з медичною документацією, тобто не було задоволено клопотання сторони захисту, і не було допитано самого експерта.

Зазначає, що апеляційний суд не розглянув належним чином його апеляційну скаргу, не дослідив повторно обставини справи, які були досліджені судом першої інстанції не повністю, не надав належної оцінки правовій кваліфікації дій

та не усунув недолік, на який посилався апелянт, щодо з`ясування характеру

дій та ступеня участі у вчиненні злочину кожного з засуджених. Зазначає, що апеляційний суд залишив поза увагою те, що висновок судово-медичної експертизи № 132, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та легкі тілесні ушкодження,

є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах провадження відсутня картка стаціонарного хворого ОСОБА_3 . Також вказує, що апеляційний суд не дослідив відеозапису з камер спостереження, з якого вбачається, що кількість ударів не відповідає кількості тілесних ушкоджень виявлених експертом

у потерпілого ОСОБА_3 .

Перевіривши доводи, наведені в касаційних скаргах, та додані до них копії судових рішень, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати

та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції виходить з обставин справи, які встановлені судовими інстанціями.

Згідно з наданими копіями судових рішень, висновки суду першої інстанції у вироку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а також

у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно

за попередньою змовою групою осіб, ґрунтуються на всебічному і повному дослідженні доказів з точки зору їх належності та допустимості є правильними.

Зазначені обставини підтверджуються: показаннями потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення

від 15 березня 2020 року; протоколом огляду місця події від 15 березня

2020 року з фототаблицею до нього; протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 04 травня 2020 року; протоколом огляду місця події від 05 травня 2020 року з фототаблицями до нього; заявою свідка ОСОБА_5 від 06 травня 2020 року про те, що, перебуваючи

у гостях в квартирі ОСОБА_2 , він побачив годинник марки «Арреllа»

із зламаним ремінцем та попросив засудженого продати його, але останній вирішив подарувати цей годинник; протоколом добровільної видачі речей

від 06 травня 2020 року з фототаблицею до нього, згідно з яким ОСОБА_5 добровільно видав слідчому наручний годинник «Арреllа»; постановою слідчого

від 06 травня 2020 року про огляд наручного годинника марки «Арреllа»; заявою ОСОБА_2 та протоколом добровільної видачі речового доказу від 06 травня 2020 року, згідно з якими останній добровільно видав слідчому мобільний телефон «Asus», укомплектований чохолом чорного кольору, двома сім-картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» карткою пам`яті об`ємом 32 GB; постановою слідчого від 06 травня 2020 року, якою мобільний телефон та інші вилучені речі визнані речовими доказами; заявою ОСОБА_4 від 06 травня 2020 року, протоколом огляду речового доказу від 07 травня 2020 року з фототаблицями до нього, відповідно до яких судом було встановлено, що слідчий оглянув мобільний телефон «Asus» та з дозволу власника виявив на телефоні встановлену програму «Інстаграм» із профілем ОСОБА_2 , а у папці «Останні видаленні» - фотознімки потерпілої ОСОБА_4 ; протоколом тимчасового доступу до речей і документів

від 16 травня 2020 року, згідно з яким, слідчим на підставі ухвали слідчого судді

від 08 травня 2020 року було отримано тимчасовий доступ до відеозаписів з камер спостереження будинку № 1 по вул. Космонавтів у м. Кам`янець-Подільському,

а також вилучено оптичний диск із копіями відеозаписів за період з 21:30 по 21:32 14 березня 2020 року; протоколом огляду речей (документів) від 02 липня

2020 року та продемонстрованим у судовому засіданні відеозаписом із камери спостереження, згідно з якими встановлено, що на відеозаписі у проміжок часу

з 21:31:02 по 21:32:03 за 14 березня 2020 року було зафіксовано чоловіка, який йшов нешвидкою ходою та тримав у руках предмет, який підсвічувався (надалі - потерпілий), позаду нього на певній відстані йшли двоє чоловіків, один із яких вищого зросту у темнішій куртці, та нижчого зросту - у світлішій. Коли двоє чоловіків о 21:30:30 підійшли до дерева, де стояв потерпілий, чоловік нижчого зросту перший підбіг до останнього, за ним майже відразу побіг інший,

та в подальшому обидва чоловіки руками та ногами наносили удари потерпілому,

згодом о 21:31:52 один із нападників підняв щось із землі та пішов з місця події,

а інший - зігнувся над потерпілим та о 21:31:55 побіг з місця події; протоколом огляду речей (документів) від 25 червня 2020 року та продемонстрованими

у судовому засіданні відеозаписами із камер спостереження, згідно з якими було встановлено, що на відеозаписах у проміжок часу з 23:08 по 23:10 за 04 травня 2020 року неподалік місця події було зафіксовано жінку, візуально схожу

на потерпілу ОСОБА_4 , яка проходила повз будинок в напрямку

від вул. Нігинське шосе до вул. Північної, та двох чоловіків, зовні схожих

на обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які прямували за потерпілою

на певній відстані, спілкувалися між собою, показували руками у напрямку потерпілої, пришвидшували ходьбу, а потім чоловік нижчого зросту почав бігти

за потерпілою; протоколом тимчасового доступу до речей і документів

від 11 грудня 2020 року, згідно з яким слідчий на підставі ухвали слідчого судді

від 17 листопада 2020 року отримав тимчасовий доступ до даних операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» за номерами телефонів, якими користувалися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з 01 березня

по 01 червня 2020 року (диск із цією інформацією був досліджений в судовому засіданні, згідно з яким абонент із номером телефону, яким користувався

ОСОБА_1 , перебував 14 березня 2020 року о 21:26 у зоні дії базової станції,

що в м. Кам`янець-Подільському на вул. М. Гордійчука, 2, та дія якої поширюється на територію місця вчинення розбійного нападу на ОСОБА_3

по АДРЕСА_2 . Абонент із номером телефону, яким користувався ОСОБА_2 , перебував 14 березня 2020 року о 21:45 в зоні дії тієї ж базової станції).

Разом із цим, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив твердження захисників Черкеза М. І. та Гав`юка Д. М. про те, що показання потерпілого ОСОБА_3

є суперечливими і не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки судом

не встановлено будь-яких підстав сумніватися у їх правдивості.

Зокрема, в судовому засіданні потерпілий зазначав, що дійсно на час звернення

до правоохоронців указував, що не зможе впізнати нападників, оскільки

був схвильований та пригнічений та не запам`ятав невідомих чоловіків.

У подальшому він згадав усі деталі події та повідомив їх слідчому. Показання потерпілого повністю узгоджуються із даними матеріалів кримінального провадження, а саме, даними протоколу огляду місця події, в ході якого були виявлені сліди речовини бурого кольору, схожі на кров саме у тому місці, де вказав потерпілий, та даними висновку судово-медичної експертизи щодо характеру тілесних ушкоджень і механізму їх спричинення.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи захисника

Черкеза М. І. про те, що потерпілий в суді вказав на значно більшу кількість нанесених йому ударів, ніж зазначено у висновку судово-медичної експертизи,

оскільки напад на ОСОБА_3 був вчинений 14 березня 2020 року близько 21:30, а експертизу розпочато 20 березня 2020 року о 10:50. Відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я

чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів, із чого вбачається,

що на час проведення вказаної експертизи ряд тілесних ушкоджень могли

й не бути виявлені експертом, адже вони заживають строком до 6 днів. Більш того, із записів медичної карти потерпілого ОСОБА_3 суд встановив, що при поступленні останнього 14 березня 2020 року о 22:40 до лікарні лікарі констатували наявність у нього множинних саден, забоїв та гематом обличчя і голови.

Апеляційний суд, як убачається зі змісту ухвали від 17 лютого 2021 року, переглядаючи кримінальне провадження в порядку апеляційної процедури, ретельно перевірив доводи, у тому числі апеляційних скарг засудженого

ОСОБА_1 та його захисника, і дав на них умотивовані відповіді.

У своєму рішенні суд апеляційної інстанції зазначив, що судом першої інстанції було досліджено та детально викладено у вироку усі обставини, які підтверджують вину засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його засуджено,

та одночасно спростовують доводи сторони захисту про його невинуватість

у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_3 , а також те,

що ОСОБА_1 із ОСОБА_2 діяли не за попередньою змовою групою осіб

і доводи апеляційних скарг сторони захисту обґрунтовано відхилив.

Наведені захисником у касаційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків, викладених судом першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях і не ставлять під сумнів законність цих рішень.

Вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду є належним чином умотивованими та обґрунтованими і за змістом відповідають вимогам статей 370, 374, 419 КПК.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги захисника убачається, що підстав для

її задоволення немає.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 серпня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9