Справа № 545/4708/22
Провадження № 1-кп/545/299/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в:
Згідно указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.
З 24.02.2022 по теперішній час на території м. Харкова та Харківської області проводяться бойові дії.
Так, 09 липня 2022 року, приблизно о 09:00, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 знаходилися неподалік залізничної станції «Мерефа», що розташована в м. Мерефа Харківського району Харківської області, де вживали спиртні напої. У вказаний час та в вказаному місці у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , а саме мобільного телефону «ОРРО» моделі «А 16», яким останній неодноразово користувався для здійснення дзвінків. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікся, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, непомітно для потерпілого з лівої кишені штанів ОСОБА_5 витягнув мобільний телефон «ОРРО» модель «А16» вартістю 5399,10 грн. Утримуючи при собі викрадене, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 5399 гривень 10 копійок.
Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, пояснивши, що він дійсно, 09.07.2022, приблизно о 09:00 годині, точного часу не пам`ятає, знаходячись неподалік залізничної станції «Мерефа», що розташована за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, за вищевказаних обставин, скориставшись тим, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав з лівої кишені штанів ОСОБА_5 мобільний телефон, яким в подальшому розпорядився. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 4 ст. 185 КК України був згоден, фактичні обставини вчинення злочину не оспорював, щиро каялася, висловлював жаль з приводу вчиненого. Вказав, що вчинення злочину обумовлено тим, що після смерті батьків почав зловживати алкогольними напоями.
Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, висновку експерта.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не працює, розлучений, дітей, утриманців не має, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується позитивно.

При відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, обставинами, які пом`якшують таке, суд визнає щире каяття у скоєному.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не убачає.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на П`ЯТЬ років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на ТРИ роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази: мобільний телефон «ОРРО» модель «А16» в силіконовому чохлі, який має потертості та подряпини із номером ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який передано потерпілому ОСОБА_5 залишити йому ж.
Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області

Суддя ОСОБА_6