Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5829/22
Провадження № 1-кп/553/1298/2022
У Х В А Л А
Іменем України

16.11.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали, які надійшли до суду зіСлобідської окружної прокуратури міста Харкова 04.11.2022 року, - обвинувальний акт, складений слідчим СВ відділу поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000632 відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Ленінського районного суду м. Полтави обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України надійшов для розгляду в порядку ст. 283 КПК України.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Таким чином, кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Полтави.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Підстави для закриття чи зупинення провадження по справі відсутні.

Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Прокурор звернулася з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказала, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, усвідомлюючи суворість покарання у разі доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, а також у зв`язку із введенням воєнного стану на території України та активними бойовими діями у м. Харкові та Харківській області, може втекти до іншого міста, населеного пункту, тобто переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, яким відомо про обставини вчинення злочину, спробувати таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення, не маючи стабільного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків, зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення проти власності. Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2021 року, що свідчить про те, що він на шлях виправлення та перевиховання не став. Відтак є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи є неможливим.

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 26.09.2022 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, наявність у передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, те, що він усвідомлюючи суворість покарання у разі доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, а також у зв`язку із введенням воєнного стану на території України та активними бойовими діями у м. Харкові та Харківській області, може втекти до іншого міста, населеного пункту, тобто переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, яким відомо про обставини вчинення злочину, спробувати таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення, не маючи стабільного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків, зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення проти власності. Крім того, ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень на шлях виправлення та перевиховання не став.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечували. Обвинувачений вказав, що має постійне місце проживання, неповнолітніх дітей, мати похилого віку, його захисник наголосив на тому, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими обґрунтовані підстави для продовження застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, доказів існування цих ризиків суду не надано, а дані про особу обвинуваченого свідчать про можливість застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,який здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку.

При вирішенні клопотання прокурора суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд у відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесене до категорії тяжких злочинів та за яке передбачене покарання санкцією статті у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2021 року, не працює та не має постійного джерела доходу, тоді як обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, не одружений, не має міцних та сталих соціальних зв`язків, вік, репутацію, майновий стан, та оцінюючи встановлені обставини у сукупності вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на переконання суду, не свідчить безперечно про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованого діяння і особи обвинуваченого та є приводом до такої істотної зміни обставин, що б виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, з приводу застосування особистої поруки та застави жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд приходить до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно неї на 60 днів з визначенням застави у розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України.

А тому суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та наявність підстав ля його задоволення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин та необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Враховуючи викладене, те, що в Україні введено воєнний стан, обвинувачений

ОСОБА_4 утримується в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" та з об`єктивних причин не може бути етапований до Ленінського районного суду м. Полтави, тоді як розгляд справи без його участі неможливий, суд вважає за доцільне провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" з метою забезпечення участі обвинуваченого та дотримання його прав і інтересів.

Враховуючи викладене, те, що в Україні введено воєнний стан, а адвокат ОСОБА_5 знаходиться на територіїм.Харкова, тобто за межами м. Полтави, де розглядається вказане кримінальне провадження, суд приходить до висновку про доцільність проведення судового розгляду справи за його участю у режимі відеоконференції за допомогою системи "EasyCon".

Керуючись ст. ст. 314-316, 336 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду на 11год. 00 хв. 27 грудня2022 року.

Справу розглядати у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 16 листопада 2022 року по 14 січня 2023 року включно.
Провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Зобов`язати ДУ "Харківський слідчий ізолятор" забезпечити:

- участь обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні 27 грудня 2022 року об 11 год. 00 хв.;
- працездатність апаратного комплексу для відеоконференцзв`язку з Ленінським районним судом м. Полтави.

Відеоконференцію за участю захисника адвоката ОСОБА_5 проводити за допомогою системи "EasyCon".

Попередити захисника адвоката ОСОБА_5 , що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник процесу повинен використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення.

Попередити адвоката про необхідність забезпечення участі у конференції з приміщення, яке б виключало наявність сторонніх звуків (шуму) та в охайному вигляді.

Ухвала в частині вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1