УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 752/9098/19

провадження №51-2267ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 січня 2023 року стосовно ОСОБА_4 ,

встановив:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року задоволено клопотання сторони захисту та на підставі ст. 45 Кримінального кодексу України (далі - КК), у зв`язку із дійовим каяттям, ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК, а кримінальне провадження стосовно неї закрито.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а оскаржувану ним ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Свої вимоги мотивує тим, що суд апеляційної інстанції не навів достатніх підстав, які б вказували про можливість застосування ст. 45 КК, оскільки судом не зазначено, у чому полягало активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також стверджує, що відсутня обов`язкова умова звільнення від кримінальної відповідальності - щире каяття. Зазначає, що в порушення вимог ст. 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) судом апеляційної інстанції не наведено достатніх, переконливих та обґрунтованих доводів на спростування апеляційної скарги прокурора.

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі прокурора та копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно зі ст. 45 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як убачається з наявної копії ухвали місцевого суду, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачувалась за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК. Свою вину у вчиненні цього кримінального проступку обвинувачена повністю визнала, в скоєному щиро розкаялась, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, у зв`язку з чим стороною захисту в суді було заявлено клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, у вчиненому щиро розкаялась, та зважаючи на відсутність заподіяної шкоди внаслідок її дій, з урахуванням положень ст. 45 КК, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК у зв`язку з дійовим каяттям та закрив кримінальне провадження стосовно неї на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Апеляційний суд, переглянувши кримінальне провадження в апеляційному порядку, мотивовано залишив ухвалу місцевого суду без змін, зазначивши в ухвалі підстави постановлення такого рішення.

Стосовно доводів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, які аналогічні доводам у його касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції навів відповідні мотиви їх необґрунтованості, з якими погоджується й колегія суддів касаційного суду.

Так,апеляційний суд врахувавши положення ст. 45 КК та сталу практику Верховного Суду, зазначив, зокрема, що активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченої ОСОБА_4 полягає у тому, що остання повідомила органу досудового розслідування про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, дала послідовні і визнавальні показання, що сприяли досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Таким чином, всі складові ст. 45 КК знайшли своє підтвердження, а тому доводи прокурора про відсутність умов для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям, є безпідставними.

Ухвала апеляційного суду належним чином обґрунтована, вмотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Переконливих аргументів, які би ставили під сумнів законність рішення суду апеляційної інстанції та вмотивованість його висновків з питань неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, прокурор у касаційній скарзі не навів і таких даних зі змісту оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 січня 2023 року стосовно ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3