Справа № 761/9658/23
Провадження № 1-кс/761/6537/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000352 від 03.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно автомобіль марки HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить СТОВ «ІЛЮС», зареєстрована: Донецька область, Бахмутський район, селище Хромове, вул. Академіка Вільямса, 1А, для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000352 від 03.03.2023, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном автомобілем марки HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 .

Мотивуючи клопотання прокурор зазначає, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000352 від 03.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2023 приблизно о 18:40 год., водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем АUDI A6, р.н. НОМЕР_3 рухаючись по проїзній частині Великої кільцевої дороги зі сторони вул. Міська виїхав на перехрестя з вул. Газопровідна де допустив зіткнення з автомобілем HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , який виконував маневр лівого повороту на вул. Газопровідна. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримав пасажир автомобіля ОСОБА_6 , якого госпіталізовано до Олександрівської лікарні.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.03.2023, за адресою: м. Київ, перехрестя Великої кільцевої дороги та вул. Газопровідна, виявлено та оглянуто автомобіль марки HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 ,який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить СТОВ «ІЛЮС», зареєстрована: Донецька область, Бахмутський район, селище Хромове, вул. Академіка Вільямса, 1А.

Після огляду місця пригоди автомобіль HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 під зберігальну розписку повернуто ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зобов`язався його зберігати за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого автомобіль марки HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000352 від 03.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З метою перевірки технічного стану автомобіля марки HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану вказаного автомобіля.

Автомобіль марки HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 відповідно винесеної слідчим постанови є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для його арешту тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. У клопотанні проосить його розгляд здійснити без участі прокурора.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Заяв, клопотань не надійшло.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого від 08.03.2023 автомобіль HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0000352 від 03.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, в силу вимог ч. 5 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доводи прокурора щодо заборони вчиняти дії по відчуженню та розпорядженню майном є обгрунтованими, оскільки транспортний засіб зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, тобто є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Вимоги прокурора щодо заборони користуватися транспортним засобом слідчий суддя вважає не обгрунтованими, оскільки відповідно до матеріалів долучених до клопотання транспортний засіб повернуто ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно автомобіль марки HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить СТОВ «ІЛЮС», зареєстрована: АДРЕСА_2 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000352 від 03.03.2023.

Заборонити відчужувати та розпоряджатися автомобілем марки HYUNDAI ACCENT р.н. НОМЕР_1 .

В задоволенні іншої частини скарги відмовити

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1