ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2119/22
провадження № 1-кп/753/1109/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000024, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні маючого неповнолітню дитину 2006 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
-08.12.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-01.07.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
-24.12.2021 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 місяців арешту (за даними канцелярцї Дарницького районного суду м. Києва вказаний вирок набрав законної сили 24.01.2022 року та на даний час не виконаний),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 04.01.2021 року приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Лісова 1, у приміщенні кафе «Поворот», помітив раніше наглядно знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час працював у вищевказаному закладі охоронцем, та мав при собі в руках власний мобільний телефон марки «Samsung Е2121 Candy Red», IMEI: НОМЕР_1 . В цей час ОСОБА_5 , переслідуючи свої корисливі мотиви, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив повторно, відкрито заволодіти майном, яке належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 наблизився до потерпілого ОСОБА_6 та шляхом ривка вирвав з рук потерпілого вищевказаний мобільний телефон, після чого з місця вчинення злочину зник тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 382 грн. 00 коп.
Після цього, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 вийшов з приміщення кафе «Поворот», діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, зі столу у вказаному приміщенні, викрав паспорт громадянина України у вигляді ID- картки на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_2 , орган, що видав: 7115 від 22.11.2019 року, що відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» є офіційним документом, що посвідчує особу та громадянство України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав, у вчиненому щиро каявся. Пояснив, що дійсно за обставин, встановлених у мотивувальній частині вироку, він, 04.01.2022 року близько 10 години, будучи випившим, зайшов у кафе «Поворот», та в ході розмови зі своїм знайомим вирвав з рук останнього його мобільний телефон, а коли потерпілий вийшов з приміщення забрав його особисті документи та з місця вчинення злочину зник. Через деякий час був затриманий на вулиці.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, та кваліфікує його дії ч. 2 ст. 186 КК України, а також у незаконному заволодінні офіційним документом, що посвідчує особу та громадянство України, та кваліфікує його дії ч. 3 ст. 357 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини справи - а саме те, що реальної шкоди спричинено не було, оскільки все майно залишилось у власності потерпілого, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик не має, на спеціальних обліках не перебуває, не працював. Крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_5 , будучи судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, одне з яких є корисливим злочином, що на думку суду, свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і тому обирає покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді арешту, в межах, встановлених санкціями частин статей для даних видів покарань, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування іншого розміру чи більш м`якого виду покарання.
Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив дані кримінальні правопорушення після постановлення вироку Дарницького районного суду м. Києва від 24.12.2021 року, але до повного відбуття покарання, остаточне покарання слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком частково.
Приймаючи до уваги призначення покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 3 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24.12.2021 року, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 04.01.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 140 грн. 00 коп.
Речові докази по справі, а саме:
- диск DVD-R залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження Дарницької окружної прокуратури м. Києва.
Вирок суду може бути оскаржено з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України,через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - з часу отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя