ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3497/23
провадження № 1-кс/753/784/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 31 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001455, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою, другою статті 307, частиною третьою статті 311 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Болотня, Іванківського р-ну, Київської обл, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 307, частиною третьою статті 311 КК України,

ВСТАНОВИВ:

4 березня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного 31 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001455, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою, другою статті 307, частиною третьою статті 311 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 4 березня 2023 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що cлідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 001455 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та спосіб придбала прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітропропен з метою .виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_5 перенесла попередньо придбаний нею прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітропропен за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжила зберігати його з метою виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Так, 03.03.2023 в період часу з 00:03 по 03:10 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та в подальшому вилучено кристалічну речовину жовтого кольору, що містить прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюється заходи контролю - фенілнітропропен, загальною масою 69.715 г, що є особливо великим розміром, який ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 придбала та зберігала з метою виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Фенілнітропропен, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1» в «Таблиці IV», відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні прекурсору у особливо великих розмірах з метою його використання для виготовлення психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту та збут психотропної сечовини, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 та використовуючи прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітрогіропен, виготовила психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін з метою подальшого збуту.

Так, 03.03.2023 в період часу з 00:03 по 03:10 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та в подальшому вилучено порошкоподібну речовину рожевого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 1.225 г, яку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 3.06.2009 виготовила та зберігала з метою подальшого збуту.

Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2» є психотропною речовиною.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному виготовленні та зберіганні психотропної речовини з метою подальшого збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 , відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що вона, усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення та можливість призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовано тим, що підозрювана не працевлаштована, та єдиним джерелом доходу визначила для себе саме збут психотропних речовин.

Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрювана не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що ризики, визначені прокурором, є необґрунтованими, ОСОБА_5 тіки пред`явили підозру і ще зібрано незначна кількість доказів. Просив врахувати, що підозрювана раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітнього сина, проживає разом з ним та матір`ю. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на неї обов`язки, які вона точно буде виконувати.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала доводи захисту та просила у задоволенні клопотання відмовити. Вину визнала, вказала, що вона більше не буде цим займатись, зрозуміла, що може через це потрапити в СІЗО. Вказала, що вона за фахом медична сестра, працювала у військовому госпіталі, проте звільнилась. Проживає разом з мамою та сином, заради якого не буде цим більше займатись.

Вислухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 001455 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 307, ч. З ст. 311 КК України.

3 березня 2023 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

3 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 307, частиною третьою статті 311 КК України. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

-рапорт про виявлення кримінального правопорушення;

-протокол обшуку;

-висновок експертизи матеріалів, речовин та виробів

-протоколи допиту свідків;

-протоколи за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій;

-інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 могла вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною першою статті 307, частиною третьою статті 311 КК України. При цьому, злочини, передбачені частиною першою статті 307, частиною третьою статті 311 КК України КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Водночас, виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п. 60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Так статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Стосовно міцності соціальних зв`язків судом встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації у м. Києві, на утриманні має малолітнього сина - 12 років, розлучена. За твердженням підозрюваної та її захисника проживає разом з сином та мамою.

ОСОБА_5 раніше не судима, вину визнає та щиро розкаюється, що також враховується судом при вирішенні питання застосування запобіжного заходу відносно неї.

Відповідно до положень частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби буде необхідний і достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Встановлено, що підозрювана зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на викладене, беручи до уваги наявність у підозрюваної постійного місця проживання, зважаючи на те, що підозрювана раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, враховуючи наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, можливу міру покарання, у випадку визнання її винною, з огляду на положення частини четвертої статті 194 КПК України, суд вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно відмовити та обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби терміном на два місяці із покладенням на неї обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, тобто не суперечитимуть пункту 2 частині третьої статті 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, на строк два місяці, тобто до 3 травня 2023 року (включно), з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21 години 00 хвл. по 07 годину 00 хвл. наступного дня.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, відповідно до вимог частини п`ятої статті 194 КПК України, покласти наступні обов`язки до 3 травня 2023 року (включно):

- не відлучатися з місця свого фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної та зобов`язати останніх негайно поставити її на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваної покласти на органи Національної поліції за місцем її проживання.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 9 березня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1