ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2148/18 Номер провадження 11-кп/814/2345/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.03.2022 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

встановила:

Цією ухвалою задоволено частково заяву засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 05.06.2018 та строк відбування покарання за вироком суду Октябрського району м. Могильова від 12.12.2017 ОСОБА_7 постановлено рахувати з 12.12.2017, з урахуванням строків попереднього ув`язнення зарахованих ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.02.2021 та ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25.01.2022.

В частині ухвалення рішення про визначення кінцевої дати відбування покарання відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про роз`яснення рішення, оскільки визначення конкретної дати звільнення та звільнення від відбування покарання в в`язку з відбуттям строку покарання відноситься до повноважень установи (органу) виконання покарань.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу, та ухвалити нову, якою визначити кінцеву дату строку відбування покарання та звільнити останнього від його відбування у зв`язку його повним відбуттям.

Зазначає, що судом першої інстанції, у супереч його проханню, не роз`яснено конкретної дати, з якої заявника повинно бути звільнено з місць позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та засудженого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із наданих апеляційному суду матеріалів, 05.06.2018 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, клопотання Міністерства юстиції Україні: про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України відносно громадянина України ОСОБА_7 задоволено. Приведено у відповідність і: законодавством України вирок суду Октябрьского району м. Могильова від 12.12.2017, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 411 КК Республіки Білорусь та призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 73 КК Республіки Білорусь за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком суду Смолевічського району Мінське: області від 02.09.2016, на підставі ч. 1 ст. 74 КК Республіки Білорусь 3 роки 4 місяці позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах суворого режиму. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати засудженим за ст. 391 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного ОСОБА_7 за вироком суду Смолевічського району Мінської області від 02.09.2016 3 роки 4 місяці позбавлення волі та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 4 місяці позбавлення волі.

В подальшому ОСОБА_7 та його захисник звернулись до суду про роз`яснення ухвали суду від 05.06.2018, де, серед іншого, просили визначити кінцеву дату відбування покарання.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що встановлення кінцевого строку покарання за вироком відноситься до компетенції пенітенціарної системи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 152 КВК України, підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Згідно з Інструкцією про роботу (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 № 847/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.06.2012 за №957/21269, звільнення засуджених (осіб, взятих під варту) здійснюється на підставі звірених даних про строк призначеного покарання (строк тримання під вартою), зазначених у судових рішеннях, особових справах засуджених (осіб, взятих під варту), облікових і контрольно-строкових картках засуджених. Звільнення засуджених (осіб, взятих під варту) здійснюється ЧПНУ (ЧПНСІ) (п. 2 розділ V Інструкції).

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що ЧПНСІ - черговий помічник начальника слідчого ізолятора; ЧПНУ - черговий помічник начальника установи виконання покарань.

Таким чином, визначення конкретної дати звільнення та звільнення від відбування покарання в зв`язку з відбуттям строку покарання відноситься до повноважень установи (органу) виконання покарань.

Крім того, у разі виникнення сумнівів у засудженого або його захисника, щодо правильності визначення кінцевого строку відбування покарання, останні мають право звернутись в порядку ст.ст.537, 539 до місцевого суду за місцем відбування покарання для усунення протиріч, які, на їх думку, виникають під час виконання вироку.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну засудженого ОСОБА_7 без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.03.2022 щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 Корсун ОСОБА_8 Харлан ОСОБА_9