Справа № 761/309/23
Провадження № 1-кс/761/706/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000972 від 23.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить накласти арешт на майно автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 , що належитьОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000972 від 23.12.2022. Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном автомобілем марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 .

Мотивуючи клопотання прокурор зазначає, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000972 від 23.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.12.22 приблизно о 07 год. 05 хв.,водій ОСОБА_5 ,1997 р.н.,керуючи а/м марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині Чоколівського бульвару, 40 у м. Києві, на регульованому перехресті з вул. Ушинського здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ,яка перебігала проїзну частину у недозволеному для руху пішоходів місці.

В результаті наїзду, пішохід отримала тілесні ушкодження,від яких померла на місці ДТП. Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.12.2022, за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 40, було виявлено та оглянуто автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 ,який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 23.12.2022 автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000972 від 23.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З метою перевірки технічного стану автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану вказаного автомобіля.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування може виникнути необхідність у призначення інших експертиз, для проведення яких потрібно надати експертам зазначений транспортний засіб у тому вигляді, в якому він перебував безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди.

Автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 , відповідно винесеної слідчим постанови є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для його арешту тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Просить у клопотанні здійснити його розгляд без участі прокурора, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Заяв, клопотань не надійшло.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до клопотання матеріали, дійшов висновку про наступне.

Встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000972 від 23.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 23.12.2022 автомобіль «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000972 від 23.12.2022.

Постановою слідчого від 23.12.2022 призначено у кримінальному провадженні №0000972 від 23.12.2022 судову автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, в силу вимог ч. 5 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доводи прокурора щодо арешту майна із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися є обгрунтованими, оскільки транспортний засід зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, тобто є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Наслідки арешту майна для його власника та володільця, розумність та співрозмірність обмеження права власності (володіння) є завданням кримінального провадження. Слідчим суддею враховано той факт, що в даний час наявна загроза зміни або знищення транспортних засобів, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, що в подальшому призведе до неможливості проведення експертиз та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

На думку слідчого судді, обставини кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення речових доказів у кримінальному проваджені.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та з метою проведення судової автотехнічної експертизи необхідно накласти арешт на транспортний засіб.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 , що належитьОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000972 від 23.12.2022.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном автомобілем марки «Mercedes Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1