Справа № 192/167/23
Провадження № 1-кп/192/73/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області об`єднані кримінальні провадження № 0000017, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2023 року та № 0000059, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2023 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, має середню освіту, не одружений, громадянин України, не військовозобов`язаний, раніше судимий:

- 19 квітня 2017 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 23 січня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 13 вересня 2022 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим згідно вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2020 року за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись по відбуттю строку покарання 13 вересня 2022 року, на шлях виправлення не став і маючи непогашену в установленому порядку судимість, вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 15 грудня 2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, вчинений повторно, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою власного незаконного збагачення, достовірно знаючи та розуміючи, що він не є працівником філії «Дніпровське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «ЛІСИ УКРАЇНИ» представився працівником даного товариства та запропонував ОСОБА_8 придбати у нього 4 (чотири) куба деревини за 2 400 гривень, на що ОСОБА_8 погодилася та ввечері 15 грудня 2022 року віддала йому грошові кошти в сумі 2 400 гривень. ОСОБА_3 отримав грошові кошти та без наміру виконати договірпокинув місце вчинення злочину, розпорядившись коштами на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 2 400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 достовірно знаючи що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року було продовжено строком на 90 діб та який діяв станом на 06 січня 2023 року, у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення в умовах воєнного стану.

Так, 06 січня 2023 року у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 та переліз через паркан і проник на територію домоволодіння. Доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний з проникненням в інше приміщення, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи в умовах воєнного стану,ОСОБА_3 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення будинку, звідки з господарського приміщення викрав шуруповерт марки «STURM» ID2140Т вартістю 999 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 60 копійок. Після чого шляхом вільного доступу проник до господарської будівлі, розташованої на території вказаного домоволодіння, звідки таємно та повторно викрав: бензопилу чорно-червоного кольору марки «WITALS-MASTER» вартістю 3 792 (три тисячі сімсот дев`яносто дві) гривні 60 копійок, зварювальний апарат марки «NORDIKA» вартістю 3 320 (три тисячі триста двадцять) гривень 80 копійок, болгарку марки «EG» 10/125 вартістю 1 068 (одна тисяча шістдесят вісім) гривень 90 копійок, що належать ОСОБА_6 .

Після чого доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 9 181(дев`ять тисяч сто вісімдесят одну) гривню 09 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , достовірно знаючи що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року було продовжено строком на 90 діб, який діяв станом на 22 січня 2023 року, у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення в умовах воєнного стану.

Так, 22 січня 2023 року у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел прийшов до домоволодіння АДРЕСА_3 . Доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний із проникненням у житло та інше приміщення, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи в умовах воєнного стану,ОСОБА_3 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом пошкодження замикаючих пристроїв на вхідних дверях проник до господарської будівлі, розташованої на території вказаного домоволодіння, звідки викрав бензокосу марки «STIHL» моделі «FS56С» вартістю 5 745 (п`ять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 35 копійок. Після чого шляхом пошкодження замикаючих пристроїв на вхідних дверях будинку, проник до приміщення будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, звідки викрав: цифровий ефірний приймач « STRONG» моделі «Romsat» TR-2017 HD вартістю 250 (двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, електронний радіатор «Термія» моделі 0820 вартістю 780 (сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок, електрокамін побутовий марки «Огонек 3» Гост 308-78 вартістю 650 (шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, цифрову камеру «SONI» моделі «DSC-H5» вартістю 475 (чотириста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, що належать ОСОБА_5 .

Після чого доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 7 900(сім тисяч дев`ятсот) гривень 35 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням в житло та інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , достовірно знаючи що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року було продовжено строком на 90 діб, який діяв станом на 27 січня 2023 року, у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло в умовах воєнного стану.

Так, 27 січня 2023 року у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел прийшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 . Доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний із проникненням у житло, із корисливих спонукань, з метою особистої наживи в умовах воєнного стану,ОСОБА_3 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, звідки викрав: бухту електропродовжувача марки «SVITEX» довжиною 50 метрів вартістю 826 (вісімсот двадцять шість) гривень 00 копійок, зварювальний апарат «NOWA» W250, моделі ІGВТ вартістю 1 848 (одна тисяча вісімсот сорок вісім) гривень 00 копійок, міні мийку високого тиску «Karchher» SС1, вартістю 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок, що належать ОСОБА_9 .

Після чого доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 5 574(п`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися. Згідно поданих заяв просили розглянути кримінальне провадження за їх відсутності (а.с. 30, т. 1, а.с.30, т.2). Зазначили, що не мають претензій до обвинуваченого.

З`ясувавши думку учасників судового провадження суд постановив здійснювати розгляд справи за відсутності потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з урахуванням положень ст. 325 КПК України.

ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що в грудні 2022 року він запропонував ОСОБА_8 купити у нього дрова, оскільки чув що вона шукає їх для себе, та представившись працівником ДП «Ліси України» пообіцяв за 2 400 гривень привезти в той же день причеп дров, на що потерпіла погодилася на передала йому гроші, які він узяв без наміру привозити дрова і розпорядився ними на власний розсуд. Далі, в січні 2023 року він вчинив три крадіжки майна з різних будинків в с. Звонецьке, до яких проникав через пошкоджене вікно або шляхом злому замків. Частину викраденого майна він продав, а гроші використав на власний розсуд, а іншу частину майна у нього вилучили працівники поліції та повернули потерплим. Не заперечував проти того, що крадіжки вчинив він достовірно знаючи про те, що на території України було введено воєнний стан. Пояснив, що оскільки він звільнився з місць позбавлення волі у вересні 2022 року то йому було складно знайти роботу, а тому він вчиняв крадіжки майна. Цивільний позов ОСОБА_5 не визнав, проте просив не наказувати його суворо.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому злочинів доведена дослідженими судом доказами в повному обсязі.

Так, потерпіла ОСОБА_6 надала показання згідно яких 06 січня 2023 року вона перебувала у м. Дніпро та її родичі повідомили про те, що в будинку, розташованому в с. Звонецьке, де мешкав її батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , виламані двері і побиті вікна. Вона відразу виїхала в с. Звонецьке, де виявила крадіжку майна, у зв`язку з чим написала заяву до поліції. Також зазначила, що оскільки її батько помер, тому в будинку ніхто не проживав, а всі речі, які були викрадені - знаходились в гаражі. Цивільного позову під час розгляду справи не подавала.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що у будинку АДРЕСА_3 вона проживає лише влітку, а останній раз там була 06 січня 2023 року. Так, 31 січня 2023 року їй зателефонував сусід і повідомив про зламаний замок та вибите вікно у будинку. Вона викликала поліцію та дочекавшись поліцію зайшла до подвір`я. Вікна в хаті та у господарських будівлях були дійсно розбиті, речі які там знаходились були перевернуті та вона виявила викрадене майно як з будинку, так і з сараю. Згідно поданого цивільного позову просила стягнути з обвинуваченого 15 486 гривень 65 копійок матеріальної та 15 000 гривень 00 копійок моральної шкоди, оскільки не погоджується з висновками експертів щодо вартості викраденого майна.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, кваліфікованого за ч. 2 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій відносно ОСОБА_8 підтверджується наступними письмовим доказами, які були досліджені судом, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 17 січня 2023 року (а.с.200, т. 1) з якого з`ясовано, що ОСОБА_8 звернулася до поліції з відповідною заявою, в якій зазначила про те, що 15 грудня 2022 року громадянин ОСОБА_3 заволодів шахрайським шляхом грошовими коштами в сумі 2400 (дві тисячі чотириста ) гривень;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 31 січня 2023 року, під час якого ОСОБА_3 продемонстрував як він вчинив шахрайство відносно потерпілої ОСОБА_8 , а саме вказав місце його вчинення та підтвердив отримання від потерпілої 2 400 гривень в якості оплати за дрова (а.с. 201-205, т.1);

-листом філії «Дніпровське лісове господарство» від 19 січня 2023 року, згідно якого ОСОБА_3 не був працевлаштованим і не перебував на будь-якій посаді у філії «Дніпровське лісове господарство» (а.с. 206, т.1), що підвереджує факт шахрайських дій обвинуваченого, який представився потерпілій саме працівником цього підприємства.

Крім показань потерпілої ОСОБА_6 , суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, кваліфікованого за ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується і письмовим доказами, які були досліджені судом, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11 січня 2023 року (а.с.58, т. 1) з якого з`ясовано, що ОСОБА_6 звернулася до поліції з відповідною заявою, в якій зазначила, що виявила пошкодження вікна та зламані замки в будинку, який розташований в АДРЕСА_4 , звідки було викрадено майно;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 31 січня 2023 року, під час якого ОСОБА_3 продемонстрував як він проник через ворота на територію домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_6 , де шляхом пошкодження вікна проник до приміщення будинку та по черзі з кожної кімнати почав викрадати майно (а.с. 87-94, т.1);

-постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів і передачу їх на зберігання від 16 січня 2023 року, згідно якої було визнано речовими доказами: бензопила чорно-червоного кольору марки «WITALS-MASTER», зварювальний апарат марки «NORDIKA», шуруповерт марки «STURM» ID2140Т, болгарка марки «EG» 10/125, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 (а.с. 95, т. 1);

- розпискою ОСОБА_6 про отримання на відповідальне зберігання переданих їй на зберігання речових доказів (а.с. 96, т. 1);

-Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 436/23 від 25 січня 2023 року, згідно якого було визначено ринкову вартість досліджуваних об`єктів з урахуванням зносу станом на 11 січня 2023 року (а.с. 98-104, т.1) на загальну суму 9 181(дев`ять тисяч сто вісімдесят одну) гривню 09 копійок;

-Висновком експерта від 19 січня 2023 року № СЕ-19/104-23/2172-Д, згідно якого чотири сліда пальців рук, виявлених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 належать ОСОБА_3 (а.с. 107-114, т.1); Тобто вказаним Висновком підтверджено факт того, що саме ОСОБА_3 перебував у будинку, з якого було викрадено майно, а відбитки його пальців рук виявлені на поверхні скла рами вікна, через яке він і проник до будинку;

-постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів і передачу їх на зберігання від 24 січня 2023 року, згідно якої два паперових конверта з об`єктами дослідження з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104-23/2172-Д з підписом експерта» було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000017 та вирішено зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 115, т.1).

Крім показань потерпілої ОСОБА_5 суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, кваліфікованого за ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується і письмовим доказами, які були досліджені судом, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 31 січня 2023 року (а.с.142, т. 1) з якого з`ясовано, що ОСОБА_5 звернулася до поліції з відповідною заявою, в якій зазначила, що 31 січня 2023 року вона виявила крадіжку особистого майна зі свого будинку, що розташований в АДРЕСА_3 , звідки було викрадено майно;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05 лютого 2023 року, під час якого ОСОБА_3 продемонстрував як він проник на територію домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_5 , де шляхом пошкодження вікна і вхідних дверей проник до будинку та продемонстрував в яких місцях він викрадав речі (а.с. 75-79, т. 1);

-постановою про приєднання предметів до матеріалів кримінального провадження як речових доказів і передачу їх на зберігання від 01 лютого 2023 року, згідно якої було визнано речовими доказами: цифровий ефірний приймач « STRONG» моделі «Romsat» TR-2017 HD, електронний радіатор «Термія» моделі 0820 вартістю, електрокамін побутовий марки «Огонек 3» Гост 308-78,які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 151, т.1);

-розпискою ОСОБА_5 про отримання на відповідальне зберігання переданих їй на зберігання речових доказів (а.с. 152, т. 1);

-Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 557/23 від 01 лютого 2023 року, згідно якого було визначено ринкову вартість досліджуваних об`єктів з урахуванням зносу станом на 31 січня 2023 року (а.с. 145-150, т.1);

-Висновком експерта від 02 лютого 2023 року № СЕ-19/104-23/4026-Д, згідно якого чотири сліда пальців рук, виявлених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 належать ОСОБА_3 (а.с. 159-164, т.1); Тобто вказаним висновком підтверджено факт того, що саме ОСОБА_3 перебував у будинку, з якого було викрадено майно;

-постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів і передачу їх на зберігання від 02 лютого 2023 року, згідно якої два паперових конверта з об`єктами дослідження з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104-23/4026-Д з підписом експерта» було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000060 від 01 лютого 2023 року та вирішено зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 165, т.1).

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину, кваліфікованого за ч. 4 ст. 185 КК України за фактом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 підтверджується наступними письмовим доказами, які були досліджені судом, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 31 січня 2023 року (а.с.166, т. 1) з якого з`ясовано, що ОСОБА_10 звернувся до поліції з відповідною заявою, в якій зазначив, що 31 січня 2023 року він виявив крадіжку особистого майна з будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , до якого він останній раз навідувався 23 січня 2023 року (а.с. 166,т. 1);

- заявою про надання ОСОБА_10 згоди на проникнення працівників поліції до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 167, т.1);

- протоколом огляду місця події від 31 січня 2023 року в ході якого встановлено, що вушка замкового пристрою для входу в гараж, який знаходиться на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 , пошкоджені у вигляді деформації, корпус замка знаходиться біля воріт гаража. У будинку на письмовому столі на поверхні було виявлено три сліди папілярних візерунків, які було вилучено до ВП № 9 (а.с. 168-178, т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 05 лютого 2023 року, під час якого ОСОБА_3 продемонстрував в який спосіб він проник на територію домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_9 , де шляхом пошкодження вікна проник до будинку та продемонстрував в яких місцях викрадав речі (а.с. 80-86, т. 1);

-постановою про приєднання предметів до матеріалів кримінального провадження як речових доказів і передачу їх на зберігання від 01 лютого 2023 року, згідно якої було визнано речовими доказами: бухта електропродовжувача марки «SVITEX» довжиною 50 метрів, зварювального апарату «NOWA» W250, моделі ІGВТ, міні мийка високого тиску «Karchher» (а.с. 188, т. 1), які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 (а.с. 187, т.1);

-розпискою ОСОБА_9 про отримання на відповідальне зберігання переданих їй на зберігання речових доказів (а.с. 188, т. 1);

- Висновком експерта від 01 лютого 2023 року № 559/23 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, за результатами якого визначена вартість досліджуваних об`єктів з урахуванням зносу станом на 31 січня 2023 року (а.с. 181-186, т.1) на загальну суму 5 574 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривень 00 копійок;

-Висновком експерта від 02 лютого 2023 року № СЕ-19/104-23/4027-Д, згідно якого чотири сліда пальців рук, виявлених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 належать ОСОБА_3 (а.с. 192-198, т.1); Тобто вказаним висновком підтверджено факт того, що саме ОСОБА_3 перебував у будинку, з якого було викрадено майно;

-Постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів і передачу їх на зберігання від 02 лютого 2023 року згідно якої два паперових конверта з об`єктами дослідження з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104-23/4027-Д з підписом експерта» було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000059 від 01 лютого 2023 року та вирішено зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 199, т.1).

Суд зазначає, що легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного досягається дотриманням установленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому. Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України. Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19).

Оскільки під час проведення слідчих експериментів ОСОБА_3 , перебуваючи у статусі підозрюваного, будучи ознайомленим з його правами та обов`язками, на місці показував та відтворював обставини та механізм вчинення крадіжок, а також вказав місця, де це відбувалося, тому суд вважає, що такі протоколи з огляду на положення ст. 95 КПК України є належним і допустимими доказами його винуватості.

Суд вважає, що показання потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , а також досліджені судом письмові докази є узгодженими між собою та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують покарання не зазначено, а обставиною, яка обтяжує покарання вказано - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також те, що він вину визнав в повному обсязі проте не відшкодував завдані збитки та не визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 вважає, що в даній справі відсутні обставини, які пом`якшують покарання. Також суд вважає, що в даній справі наявна обставина, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент вчинення правопорушення досягла повних 71 року, а тому є особою похилого віку і про її вік обвинуваченому було достовірно відомо, що не заперечувалося ним в судовому засіданні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України) та нетяжким злочином (ч. 2 ст. 190 КК України), особу обвинуваченого ОСОБА_3 ,який є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, вчинив кримінальні правопорушення в період непогашеної судимості за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2020 року, за місцем мешкання характеризується посередньо, не перебуває в реєстрі наркологічних, психіатричних хворих, а також обставини, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69?, 75 КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, вважає, що йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, оскільки обвинувачений до кінця не усвідомлює протиправність своїх дій, цивільний позов не визнав, завдані збитки не відшкодував та вчинив злочин відносно особи похилого віку. Суд вважає, що в даному випадку підстави для призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України з наближенням до нижньої межі санкції, про що просив прокурор в дебатах, та з наближенням до верхньої межі санкції про що просила в дебатах потерпіла ОСОБА_5 , не доцільно з огляду на вказані судом обставини. Із застосуванням правил ч. 1 ст. 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає, що шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Також суд вважає необхідним застосувати правила ч. 5 ст. 72 КК України, згідно якої один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі, оскільки такий запобіжний захід з 06 лютого 2023 року був застосований до обвинуваченого згідно ухвали слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року, який ухвалою від 22 березня 2023 року був продовжений до 19 травня 2023 року включно (а.с.136, т.1), а тому строк покарання слід рахувати з 06 лютого 2023 року, зарахувавши таким чином в строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

У цивільному позові, який підтримала потерпіла в судовому засіданні зазначено, що діями обвинуваченого їй було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 15 486 гривень 65 копійок, з яких 8 602 гривні 32 копійки вартість викраденої цифрової камери «SONI» моделі «DSC-H5», оскільки потерпіла з вартістю цифрової камери, яку визначив експерт в сумі 475 гривень 00 копійок не погоджується та 6 665 гривень 33 копійки вартість викраденої бензинової мотокоси «STIHL» моделі «FS56С», оскільки потерпіла з вартістю бензинової мотокоси, яку визначив експерт в сумі 5 745 гривень 35 копійок не погоджується. Потерпіла зазначила, що придбала цифрову камеру 21 грудня 2006 року за 2 200 гривень разом з карткою пам`яті, яка коштувала 255 гривень, а тому вважає, що з урахуванням індексу споживчих цін з 2007 по 2022 рік та з урахуванням 50% зносу камери її вартість на даний час складає 8 602 гривні 32 копійки, які просить стягнути з обвинуваченого. Також посилається на те, що бензинову мотокосу «STIHL» моделі «FS56С» вона придбала 27 червня 2009 року за 2 946 гривень, а тому вважає, що з урахуванням індексу споживчих цін з 2009 по 2022 рік та з урахуванням 50% зносу мотококси її вартість на даний час складає 6 665 гривень 33 копійки, які просить стягнути з обвинуваченого. Також просить стягнути 219 гривень 00 копійок вартість викраденої упаковки офісного паперу та 15 000 гривень моральної шкоди, яка була завдана їй переживаннями та хвилюваннями з приводу вчиненої крадіжки.

Обвинувачений та його захисник цивільний позов не визнали в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи вважає, що цивільний позов пред`явлений до ОСОБА_3 слід задовольнити частково.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про розмір матеріальних збитків, які були завдані злочинними діями ОСОБА_3 суд посилається на те, що згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31 березня 1989 року, при визначенні розміру шкоди суд має виходити з цін на майно, що діють у даній місцевості на час розгляду справи, і застосовувати встановлені нормативно-правовими актами для даних випадків кратність, коефіцієнти, індекси, податок на добавлену вартість, акцизний збір тощо.

За розрахунком ОСОБА_5 вартість викраденої обвинуваченим цифрової камери «SONI» моделі «DSC-H5», яку вона придбала 21 грудня 2006 року, що підтверджується видатковою накладною № ТА-5199 від 21 грудня 2006 року та гарантійним листом (а.с.40, т.2) становить 8 602 гривні 32 копійки з урахуванням індексу інфляції, які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого, оскільки таке майно не було повернуте потерпілій.

Також суд вважає, що з обвинуваченого підлягає стягненню 6 665 гривень 33 копійки в якості вартості викраденої ним бензинової мотокоси «STIHL» моделі «FS56С», яку потерпіла придбала 27 червня 2009 року, що підтверджується товарним чеком та гарантійним свідоцтвом (а.с.41, т. 2) з урахуванням індексу інфляції, оскільки таке майно не було повернуте потерпілій.

В той же час суд вважає, що вимоги по стягнення з ОСОБА_3 219 гривень 00 копійок в якості вартості упаковки офісного паперу не підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02 липня 2004 року « Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Оскільки в обвинувальному акті не зазначено про те, що ОСОБА_3 викрав у ОСОБА_5 пачку офісного паперу, тому вимоги про стягнення її вартості задоволенню не підлягають з роз`ясненням ОСОБА_5 права на звернення до суду з окремим позовом в цій частині вимог.

Вирішуючи питання про стягнення 15 000 гривень моральної шкоди, суд посилається на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості, та справедливості.

Згідно роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

При визначені розміру моральної шкоди суд враховує ступінь фізичних і моральних страждань цивільного позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили. При цьому судом враховується те, що ОСОБА_5 не надала суду жодного доказу на підтвердження посилань, вказаних в позові в частині стану її здоров`я, витрат на лікування у зв`язку з хвилюванням. Проте суд не заперечує що потерпіла зазнала моральних страждань внаслідок вчиненого злочину, а тому суд вважає достатнім та необхідним визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого в розмірі 1 500 гривень, що на думку суду є достатнім та справедливим.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги за цивільним позовом слід задовольнити частково.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанов про визнання речовими доказами від 16 січня 2023 року та 01 лютого 2023 року бензопилу чорно-червоного кольору марки «WITALS-MASTER», зварювальний апарат марки «NORDIKA», шуруповерт марки «STURM» ID2140Т, болгарку марки «EG» 10/125, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 (а.с. 95, т. 1), слід повернути власнику; цифровий ефірний приймач « STRONG» моделі «Romsat» TR-2017 HD, електронний радіатор «Термія» моделі 0820 вартістю, електрокамін побутовий марки «Огонек 3» Гост 308-78,які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 151, т.1), слід повернути власнику; бухту електропродовжувача марки «SVITEX» довжиною 50 метрів, зварювальний апарат «NOWA» W250, моделі ІGВТ, міні мийку високого тиску «Karchher» (а.с. 188, т. 1), які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 (а.с. 187, т.1), слід повернути власнику.

Згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів і передачу їх на зберігання від 24 січня 2023 року виявлені при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 , чотири сліда пальців рук визнано речовим доказом у кримінальному провадженню № 0000017 та вирішено зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 115, т.1), які слід залишити на зберіганні в місці зберігання. Згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів і передачу їх на зберігання від 02 лютого 2023 року, виявлені при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , чотири сліда пальців рук визнано речовим доказом у кримінальному провадженню № 0000060 від 01 лютого 2023 року та вирішено зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 165, т.1), які слід залишити на зберіганні в місці зберігання. Згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів і передачу їх на зберігання від 02 лютого 2023 року виявлені при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , чотири сліда пальців рук визнано речовим доказом у кримінальному провадженню № 0000059 від 01 лютого 2023 року та вирішено зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 199, т.1), які слід залишити на зберіганні в місці зберігання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В обвинувальному акті у об`єднаному кримінальному провадженні зазначено, що витрати на залучення експертів склали 3 922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 92 копійки.

Вказані витрати підтверджуються звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 436/23 від 25 січня 2023 року у сумі 660 (шістсот шістдесят) гривень 00 копійок (а.с. 97, т.1); довідкою про витрати на проведення трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) у кримінальному провадженні №0000017, згідно якої витрати складають 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок (а.с. 106, т.1), звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 557/23 від 01 лютого 2023 року у сумі 300 (триста) гривень 00 копійок (а.с. 144, т.1), довідкою про витрати на проведення трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) у кримінальному провадженню № 0000060, згідно якої витрати складають 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок (а.с. 158, т.1); звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 559/23 від 02 лютого 2023 року у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок (а.с. 180, т.1); довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000059, згідно якої витрати складають 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок (а.с. 191, т.1) та які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до ухвали слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року, до ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою від 22 березня 2023 року був продовжений до 19 травня 2023 року включно (а.с.136, т.1), а тому строк покарання слід рахувати з 06 лютого 2023 року, зарахувавши таким чином в строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Суд вважає, що підстави для зміни або скасування даного виду запобіжного заходу відсутні, а тому відповідно до ст. 331 КПК України такий строк слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк покарання рахувати з 06 лютого 2023 року, зарахувавши таким чином строк попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15 267 (п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят сім) гривень 65 копійок матеріальної шкоди, відмовивши в задоволенні решти позову в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок моральної шкоди, відмовивши в задоволенні решти позову в цій частині.

Речові докази по справі:

-бензопилу чорно-червоного кольору марки «WITALS-MASTER», зварювальний апарат марки «NORDIKA», шуруповерт марки «STURM» ID2140Т, болгарку марки «EG» 10/125, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 (а.с. 95, т. 1) - повернути власнику;

-цифровий ефірний приймач « STRONG» моделі «Romsat» TR-2017 HD, електронний радіатор «Термія» моделі 0820 вартістю, електрокамін побутовий марки «Огонек 3» Гост 308-78, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 151, т.1) - повернути власнику;

-бухту електропродовжувача марки «SVITEX» довжиною 50 метрів, зварювальний апарат «NOWA» W250, моделі ІGВТ, міні мийку високого тиску «Karchher» (а.с. 188, т. 1), які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 (а.с. 187, т.1) - повернути власнику;

-два паперових конверта з об`єктами дослідження з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104-23/2172-Д з підписом експерта» - зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 115, т.1),

-два паперових конверта з об`єктами дослідження з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104-23/4026-Д з підписом експерта» - зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 165, т.1),

-два паперових конверта з об`єктами дослідження з написом «до висновку експерта № СЕ-19/104-23/4027-Д з підписом експерта» - зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 199, т.1).

Стягнути з ОСОБА_3 3 922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 92 копійки документально підтверджених витрат на залучення експертів в дохід державного бюджету.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , застосованого ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів з дня ухвалення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілій, обвинуваченому та його захиснику, а також направити іншим потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1