Номер провадження: 11-кп/813/696/23
Справа № 515/1083/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.02.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморське Татарбунарського р-ну Одеської обл., громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21 вересня 2011 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2014 року звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.3 Закону України "Про амністію у 2014 році";

- 19 серпня 2015 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробувальним строком 3 роки;

- 10 червня 2016 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України, із застосовуванням ст.71 КК України, до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. Звільнився 12 березня 2021 року по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 (двухсот) годин громадських робіт;

за ч.1 ст. 121 КК України у виді 6 ( шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту затримання - 10 травня 2021 року.

На підставі ч. 2 ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10.05.2021 року по день набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 5281,47 (п`ять тисяч двісті вісімдесят одна грн. 47 к.) матеріальної шкоди та 100 000 грн (сто тисяч грн. 00 к.) на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 09 травня 2021 року приблизно о 23 годині 42 хвилини, перебуваючи біля бару «Уют», який розташований за адресою: с. Приморське, вул. Перемоги, 54-А, Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., в ході раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_11 , переслідуючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та те, що його дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю, умисно наніс два удари правою ногою взутою у кросівок в праву частину обличчя потерпілої, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців в правій параорбітальній та щічній ділянках та на спинці носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_7 , 09 травня 2021 року перебуваючи у тому самому місці біля бару «Уют» приблизно у той самий час, в ході раптової виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_10 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та те, що його дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю потерпілій, наніс один удар правою ногою, озутою у кросівок, в лівий нижній бік тулуба останньої, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми органів заочеревного простору у вигляді розриву лівої нирки з наявністю забою та синця в цій ділянці, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Не погодившись з вищевказаним вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована доводами незаконність і необґрунтованість оскаржуваного вироку та постановлення його з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що висновок експерта № 89 від 07.07.2021 року, складений на підставі копій медичної карти № 8257 стаціонарного хворого, в той час, як на підставі ухвали слідчого судді можливо було вилучити оригінали медичних документів ОСОБА_10 . Отже оригінал медичної карти не вилучався, а була виготовлена її копія. Зважаючи на викладене, вищевказаний висновок експерта є недопустимим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, апелянт вказує і на наявність розбіжностей в показаннях потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які також різняться перебігу подій, який зафіксований на DVD-диску долученому до матеріалів провадження.

Також, апелянт звертаю увагу на необґрунтованість відмови судом у проведенні перехресного допиту потерпілих і свідків з метою усунення розбіжностей у їх показаннях та проведення судової комісійної експертизи.

Крім того, апелянт вважає безпідставними висновки суду про те, що ОСОБА_16 та ОСОБА_14 є зацікавленим особами і їх показання не були взяті до уваги.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника та обвинуваченого на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Будучи допитаним в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що 09 травня 2021 року близько 23 години, він із своїм братом ОСОБА_14 , а також ОСОБА_16 , ОСОБА_19 приїхали до бару „Уют" в с.Приморське. Він покликав ОСОБА_20 з приміщення бару на розмову з приводу давнього конфлікту. З бару також вийшли потерпілі та ОСОБА_15 . Між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 виникла сварка, яка переросла у бійку. Він увесь час відволікався, але бачив, як ОСОБА_16 наносила удари ОСОБА_11 у живіт ногою та в область обличчя руками. Бачив, як біля автомобіля ОСОБА_10 намагалася розборонити дівчат, а потім присіла. Не бачив, щоб ОСОБА_16 наносила удари ОСОБА_10 . Потерпілим тілесних ушкоджень не наносив, справа відносно нього сфальсифікована поліцією з ініціативи голови сільської ради ОСОБА_14 , який бажає повернути його у місця позбавлення волі. Показання потерпілих неправдиві, свідки не могли бачити описані ними події, оскільки місце події майже неосвітлювалося. Крім того, їх показання спростовуються відеозаписом з відеокамери, розміщеної при вході до бару „Уют", де він у час заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень знаходиться у полі зору відеокамери біля входу у бар на відстані близько 10 метрів від потерпілих у момент їх побиття, що свідить про те, що він не міг вчинити дії, зазначені в обвинувальному акті. Оскільки доказів його вини у справі немає, просив його виправдати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК, ч. 1 ст. 121 України, висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при зазначених у вироку обставинах та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 КК, ч. 1 ст. 121 України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, належно досліджених та оцінених судом за принципами всебічності, повноти та об`єктивності, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , про те, що вона раніше з обвинуваченим знайома не була. 09 травня 2021 року вона з ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_20 відпочивали у барі «Уют», розташованому у с.Приморське Одеської обл.. Згодом до бару зайшов ОСОБА_7 та ОСОБА_14 . ОСОБА_7 спровокував конфлікт з ОСОБА_20 , запропонував йому вийти, після чого вони всі вийшли на вулицю. У той час між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 розпочалася суперечка, в ході якої вони почали битися, тягали одна одну за волосся та штовхалися. Коли вони вже підійшли до автомобіля, який знаходився біля бару, та знаходились у передній його частині зі сторони водійських дверцят, до них зненацька підбіг ОСОБА_7 та вдарив ОСОБА_11 ногою по обличчю два рази, від чого у неї з носу пішла кров. Коли вона підійшла, щоб допомогти ОСОБА_11 , ОСОБА_7 вдарив її ногою в нижню ліву частину живота від чого вона відчула сильний біль та впала на землю на праве коліно. Чоловік ОСОБА_15 допоміг їй підвестись та завів її у бар, після чого вони всі поїхали до с.Лимани, де біля магазину знову мали розмову з ОСОБА_7 , який перепрошував у неї за нанесений удар. Через деякий час їй стало погано, однак вона сподівалася, що минеться, на госпіталізацію не погоджувалася. Її самопочуття погіршувалося. Зранку наступного дня вони з чоловіком звернулися до лікарні у м.Татарбунари, де її обстежили, встановили діагноз: розрив лівої нирки та направили до м.Одеса в обласну лікарню. В обласній лікарні їй було проведено операцію по видаленню нирки;

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , про те, що вона з обвинуваченим раніше знайомі не були. 09 травня 2021 вона з ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_20 у вечірній час відпочивали у барі „Уют" у с.Приморське. Через деякий час до бару зайшов ОСОБА_7 , покликав ОСОБА_20 на вулицю. Вони всі вийшли на подвір`я бару. На подвір`ї була ОСОБА_16 , з якою у неї виникла словесна перепалка, після чого вони тягали одна одну за волосся. В ході штовханини вона притисла ОСОБА_16 до передньої частини автомобіля, який знаходився на подвір`ї бару, зі сторони водія. У цей час ОСОБА_7 підбіг та двічі вдарив її ногою в обличчя. Від удару у неї з`явився синець на правій частині обличчя: синець під оком, на переносиці, з носу пішла кров. Після цього, вона побачила, як ОСОБА_7 ногою вдарив ОСОБА_10 у живіт, у лівий бік, від якого остання відлетіла в сторону. Вони з ОСОБА_16 продовжили штовхатися, та разом боком впали у кущі біля бару. Вона впала на ліву сторону. У кущах ОСОБА_16 намагалася її вдарити, однак у неї не вийшло й усе припинилося. Потім вони поїхали у с.Лиман, де ОСОБА_10 стало погано від нанесеного удару, їй викликали швидку, однак від госпіталізації вона відмовилася та поїхала додому. ОСОБА_16 не наносила їй тілесних ушкоджень та ОСОБА_10 вона також не била;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , чоловіка потерпілої ОСОБА_10 , про те, що він з обвинуваченим раніше знайомим не був. 09 травня 2021 року він разом з дружиною, ОСОБА_11 та ОСОБА_20 відпочивали у барі «Уют» в с.Приморське. Через деякий час до бару зайшов ОСОБА_7 та почав чіплятися до ОСОБА_20 , а потім запропонував вийти на вулицю. Після цього, вони всі вийшли на подвір`я бару, де він побачив ОСОБА_16 . Між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 сталася сварка, в ході якої вони почали тягати одна одну за волосся, після чого в ході штовханини перемістилися до передньої лівої сторони автомобіля, який стояв на подвір`ї бару. У той час коли ОСОБА_11 притисла ОСОБА_16 спиною до капоту автомобіля, до них підбіг ОСОБА_7 та ногою двічі вдарив ОСОБА_11 в обличчя, від чого на обличчі у неї з`явилася кров. ОСОБА_10 хотіла їх розборонити та підійшла до них, ОСОБА_7 вдарив її ногою у ліву сторону живота, від чого вона впала на коліно. Він допоміг їй підвестись й завів до приміщення бару. Коли вони заходили до бару, ОСОБА_16 та ОСОБА_11 продовжували штовхатися та вдвох упали у кущі. Через деякий час вони поїхали до с.Лимани, де біля кафе знову мали розмову із ОСОБА_7 . Тоді він перепрошував у його дружини, що вдарив її. Тоді ж дружині погіршало, вони поїхали додому, а зранку звернулися до лікарні у м.Татарбунари, де дружині поставили діагноз: розрив лівої нирки. За направленням дружину було терміново госпіталізовано в Одеську обласну лікарню, де проведено операцію з видалення нирки; Після втрати нирки дружина почала часто жалітися на здоров`я, їй неможна підіймати тяжкого, швидко втомлюється;

- показаннями свідка ОСОБА_32 про те, що він з обвинуваченим раніше знайомий не був. 09 травня 2021 року він з дружиною відпочивав у барі „Уют" в с.Приморське. Присіли за столик до потерпілих, яких знає, як односельців. Через деякий час до бару зайшов ОСОБА_7 , який поводився агресивно, викликав ОСОБА_20 на розмову на подвір`я. Після цього вони всі вийшли з бару. Через 5-10 хвилин потерпіла ОСОБА_10 зайшла у приміщення бару, при цьому трималася за лівий бік, поскаржилася, що її вдарив ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_33 про те, що з обвинуваченим вона раніше знайома не була, 09 травня 2021 року відпочивали з ОСОБА_10 , її чоловіком, ОСОБА_34 та ОСОБА_35 у барі „Уют" у с.Приморське. Бачила, як до бару зайшов обвинувачений та покликав на розмову ОСОБА_20 . Потім вони всі вийшли на вулицю, а коли повернулися ОСОБА_10 трималася за лівий бік та говорила, що її побив „ ОСОБА_7 ", як вона зрозуміла це був ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що ОСОБА_7 знає, був заявником у кримінальній справі, у якій останнього було засуджено. У травні 2021 року він з ОСОБА_38 її чоловіком ОСОБА_39 та ОСОБА_11 у вечірній час відпочивали у барі „Уют" в с.Приморське. Близько 24 години до бару зайшов ОСОБА_7 та покликав його вийти поспілкуватися. Вони всі вийшли на подвір`я біля бару. ОСОБА_7 почав висловлювати своє невдоволення тим, що він подав на нього заяву у поліцію, хоча по цій справі він вже відбув покарання. У цей час між ОСОБА_11 та ОСОБА_16 виникла сварка під час якої дівчата тягали одна одну за волосся, однак удари не наносили. ОСОБА_7 підбіг до дівчат, які у цей час продовжували штовхатися біля передньої частини автомобіля, що стояв на подвір`ї та ногою два рази вдарив ОСОБА_11 по обличчю. Коли ОСОБА_10 підійшла, щоб розборонити дівчат, ОСОБА_7 ногою вдарив її у нижню частину живота. Від удару ОСОБА_10 відлетіла та впала на бік. Після цього, ОСОБА_10 забрав її чоловік та почав вести до бару. У ОСОБА_15 з ОСОБА_7 почалася сварка з приводу того, що той вдарив його дружину. Бачив, як ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , які виходили з куща, в який вони, як він бачив, впали продовжуючи штовхатися. Пізніше знову зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у с.Лиман. ОСОБА_10 жалілася на біль у лівому боці. У ОСОБА_11 був синець на обличчі;

- показаннями свідка ОСОБА_40 , про те, що у травні 2021 року вона працювала барменом у барі „Уют", розташованому у с.Приморське. Близько 22 години бачила у барі обвинуваченого та потерпілих, за їх діями не спостерігала, з проводу конфлікту між ними їй не відомо. Близько 1 години бар зачинила.

Показання потерпілих та свідків отримані в спосіб, передбачений КПК України, підстав визнавати їх неналежними недопустимими доказами у кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає.

Крім того, колегія суддів не вбачає підстав для оговору потерпілими та свідками обвинуваченого ОСОБА_7 , як про те зазначає в апеляційній скарзі захисник, оскільки таких обставин не встановлено під час судового розгляд кримінального провадження. Більш того, потерпілі та свідки, за винятком свідка ОСОБА_20 , раніше не були знайомі з обвинуваченим та ніяких стосунків з ним не мали.

Наведені показання потерпілих та свідків узгоджуються і з письмовими матеріалами провадження, які стали доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК, ч. 1 ст. 121 України, а саме:

- протоколом від 10.05.2021 року прийняття заяви ОСОБА_10 про кримінальне правопорушення вчинене відносно неї ОСОБА_7 10 травня 2021 року, який біля бару «Уют» в с.Приморське наніс їй один удар ногою область лівої нирки;

- довідкою КНП «Татарбунарська ЦРЛ» від 10.05. 2021 року про те, що ОСОБА_10 була доставлена в приймальне відділення для надання швидкої медичної допомоги, діагноз: тупа травма живота, розрив лівої нирки;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 24.06.2021 року, наданим на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2021 року, відповідно якого КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» надано доступ до медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 , з якої виготовлено паперову копію на 36 арк.;

- копією медичної карти стаціонарного хворого №8257 КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР», якою підтверджено, що ОСОБА_10 10.05.2021 року була госпіталізована в урологічне відділення з діагнозом: травма живота, розрив лівої нирки, гематургія; виписана 20.05.2021 року в задовільному стані;

- висновком експерта судово-медичної експертизи №89 від 07.07.2021 року, відповідно до якого по даним медичної документації у ОСОБА_10 виявлена тупа травма органів заочеревного простору у вигляді розриву лівої нирки з наявністю забою та синця в цій ділянці. Не виключено їх утворення 10.05.2021 року при нанесенні удару ногою. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але в клінічному перебігу привели до втрати органа (нирки), що по критерію розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2021 року, з таблицею ілюстрацій, в ході якого потерпіла ОСОБА_10 на місці розповіла та показала, як саме обвинувачений ОСОБА_7 вдарив її ногою у ліву частину живота;

- висновком додаткової судової-медичної експертизи №103 від 21.07.2021 року, проведеної по матеріалам кримінального провадження та медичним документам, відповідно до якої у ОСОБА_10 виявлена тупа травма органів заочеревного простору у вигляді розриву лівої нирки з наявністю забою та синців у цій ділянці. Ці ушкодження заподіяні дією тупого предмету, не виключено при механізмі, вказаному потерпілою, а саме при нанесенні удару ногою. Дані ушкодження заподіяні незадовго до звернення потерпілої по медичну допомогу, тому не виключено їх утворення 10.05.2021 р. Вказані ушкодження утворилися по одному механізму, одночасно, таким чином, складають єдиний нерозривний морфологічних комплекс, який по критерію небезпеки для життя, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Наявність синця не виключає можливість утворення у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень при нанесенні удару підошвою правої озутої ноги по лівій боковій стінці черевної порожнини потерпілої ОСОБА_10 . Малоймовірно утворення наявних у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень при нанесенні удару (гомілкою) по лівій бічній поверхні тулубу потерпілої ОСОБА_10 ;

- заявою потерпілої ОСОБА_11 від 10.05.2021 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який 10.05.2021 року біля бару «Уют» наніс їй два удари в обличчя ногою в результаті спричинив тілесні ушкодження;

- висновком експерта судово-медичної експертизи №76 від 18.05.2021 року, проведеної по акту судово-медичного обстеження ОСОБА_11 , відповідно до якого у останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в правих параорбітальній та щічній ділянках та на спинці носа. Ці ушкодження заподіяні дією тупих предметів, не виключено їх утворення при механізмі та у час вказані потерпілою, а саме при ударі озутою ногою 10.05.2021 року. Вказані ушкодження, як у сукупності, так і поодинці, не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Враховуючи кількість та взаємо розміщення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 можна визначити не менше 2 місць прикладання травмуючої сили. Характер та локалізація наявних тілесних ушкоджень вказує на малоймовірність їх виникнення при падінні з висоти власного зросту на тверду поверхню;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2021 року, з ілюстративною таблицею, проведеним за участю потерпілої ОСОБА_11 , в ході якого остання на місці розказала та показала, як вони з ОСОБА_16 штовхали одна одну та тягали за волосся біля бару «Уют» 09.05.2021 року у ході раптово виниклого конфлікту, як вони у ході штовханини підійшли до автомобілю, як вона притисла ОСОБА_16 спиною до капоту автомобіля, та як саме у цей час ОСОБА_7 підбіг до неї та правою ногою наніс два удари в праву частину обличчя. Крім того, ОСОБА_11 показала, як у цей час до неї з лівої сторони підійшла ОСОБА_10 та як ОСОБА_7 прямою ногою вдарив останню у ліву частину живота, від чого та впала на коліна. Вони з ОСОБА_16 у цей час продовжили штовхатися та впали боком у кущі біля бару, вона при цьому, впала лівим боком, після чого вони підвелись, оскільки після того, як її вдарив ОСОБА_7 у неї у носу пішла кров, й вона почала витиратися, а ОСОБА_16 пішла до бару;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2021 року, з ілюстративною таблицею, проведеним за участю свідка ОСОБА_15 , у ході якого останній на місці розповів та показав, як ОСОБА_7 наносив удари потерпілим;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.05.2021 року, з ілюстративною таблицею, проведеним за участі свідка ОСОБА_20 , в ході якого останній на місці розказав за яких обставин та показав як саме обвинувачений ОСОБА_7 09.05.2021 року біля бару «Уют» наніс два удари ногою взутою в кросівок в обличчя потерпілій ОСОБА_11 та один удар ногою в ліву частину живота ОСОБА_10 ;

- протоколом тимчасово вилученого майна від 26.05.2021 року, а саме DVD-диску з вмістом 3 відеофайлів з бару «Уют», що розташований в АДРЕСА_2 , з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 09.05.2021 року у період часу 23:37:24 години виходить на вулицю з приміщення бару, за ним виходять потерпілі та свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_15 . У період часу з 23:41:32 години по 23:44:03 години обвинувачений та потерпілі знаходяться поза полем зору відеокамер. О 23:44:03 годині ОСОБА_10 зайшла до приміщення бару тримаючись за лівий бік.

Під час перегляду вказаних відеофайлів обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що дійсно події, які відбувалися за його участі 09 травня 2021 року, та зафіксовані на цих відеофайлах мали місце.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що не визнання ОСОБА_7 вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, як його бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене і рахує, що суд першої інстанції оцінюючи в сукупності всі докази по провадженню, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони є належними, допустимими і достатніми, та такими, що в повній мірі доводять вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Ці докази ретельно досліджені та покладені в основу ухваленого по справі обвинувального вироку.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги захисника про те, що висновок експерта № 89 від 07.07.2021 року, який складений на підставі копій медичної карти № 8257 стаціонарного хворого є недопустимими є недопустимим доказом у кримінальному провадженні.

Як вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24.06.2021 року, наданим на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2021 року, відповідно якого КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» надано доступ до медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 , з якої виготовлено паперову копію на 36 арк.

Відповідно до ст.ст. 86,87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

За правилами Глави 15 Розділу ІІ КПК України тимчасовий доступ до речей і документів стороні кримінального провадження надається на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження лише у випадку, коли в інший спосіб неможливо отримати речі і документи, які можуть мати значення у справі.

Відповідно до ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із найпоширеніших заходів забезпечення кримінального провадження, застосовуваних для досягнення його дієвості.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24.06.2021 року, наданим на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2021 року, відповідно якого КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» надано доступ до медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 , з якої виготовлено її паперову копію на 36 арк., яка і була надана експертові на дослідження.

Згідно ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Крім того, оригінал медичної документації було відкрито стороні захисту у ході судового розгляду, які саме зазначені у копіях медичних документів та у висновку експерта дані є недостовірними сторона захисту не зазначила. Суперечностей між медичною документацією та об`єктивними даними, зазначеними експертом у висновку немає

Зважаючи на викладене у колегії суддів відсутні підстави сумніватися в достовірності висновків проведених у справі експертиз, в тому числі експертизи, про недопустимість якої зазначає захисник, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертні висновки не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованими.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави для визнання висновку експерта № 89 від 07.07.2021 року, недопустимим доказом у кримінальному провадженні.

Неспроможними є і доводи захисника про те, що його підзахисний тілесних ушкоджень потерпілим не наносив, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , до яких суд поставився критично, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_44 , даними протоколів проведення слідчих експериментів, висновків судово-медичних експертиз про наявність та механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілих та іншими наведеними доказами у їх сукупності, які повністю узгоджуються між собою.

Так, потерпілі з самого початку заявили про вчинення відносно них кримінального правопорушення та вказали на ОСОБА_7 , як на особу, що його вчинила. Чітко вказали на обставини спричинення їм тілесних ушкоджень, показали механізм їх спричинення, який узгоджується з даними слідчих експериментів за їх участі та висновками експертів. Свої показання потерпілі не змінили й у суді, будучи попередженими про кримінальну відповідальність. Підстав оговорювати ОСОБА_7 у них не було, таких даних обвинуваченим не наведено та судом не становлено.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив і в задоволенні клопотання захисника про здійснення перехресного допиту потерпілих та свідків.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку колегія судді не вбачає.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваного вироку - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 листопада 2022 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4