Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/13/23

Номер провадження: 1-кп/511/102/23

10 лютого 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000449 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.10.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Роздільна Одеської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не замужньої, офіційно не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає : АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) - засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби(платіжні картки тощо). Тобто платіжна картка є різновидом офіційних документів, призначеним для посвідчення юридично значимих фактів та подій.

Напочатку жовтня 2022 року, в денний час доби, обвинувачена ОСОБА_4 , прямуючи від вул. Привокзальна до вул. Тираспольська в м. Роздільна Одеської області, поблизу залізничного пішохідного переходу, що розташований навпроти міського ринку, знайшла на землі платіжну банківську картку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 . Оглянувши зазначену пластикову банківську картку у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на привласнення вказаної платіжної банківської картки та подальше можливе незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, які зберігались на рахунку даної картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, ОСОБА_4 скористалась відсутністю сторонніх осіб, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів та метою покращення свого матеріального становища за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, заволоділа офіційним документом - банківською карткою ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , якою раніше користувалась та втратила ОСОБА_5 .

Крім того, у зв`язку з військову агресією Збройних Сил Російської Федерації, на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, на всій території України з 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан, який на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-ІХ від 18.03.2022, продовжено з 05 години 3О хвилин 26 березня 2022 року строком на ЗО діб, на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2263-ІХ від 22.05.2022, продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб та на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-ІХ від 15.08.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

07 жовтня 2022 року об 11 годині 04 хвилин в крамниці «Сюрприз», за адресою: вул. Тираспольська б/н, м. Роздільна Одеської області, шляхом безготівкового розрахунку вказаною банківською картою на касі магазину ОСОБА_4 придбала каву на суму 22 гривні 50 копійок.

Далі, 08 жовтня 2022 року приблизно об 11 годині 58 хвилин у крамниці «Хозтовари» за адресою: Одеська область, м. Роздільна, вул. Незалежності, 2-а, шляхом безготівкового розрахунку вказаною банківською картою на касі магазину ОСОБА_4 придбала пральний порошок «Персил» та ополаскувач для білизни «Селан» на суму 142 гривні та 250 гривні.

Далі, 08 жовтня 2022 року о 11 годині 58 хвилин у магазині «АТБ», за адресою: Одеська область, м. Роздільна, пров. Театральний, 6 шляхом безготівкового розрахунку вказаною банківською картою на касі магазину ОСОБА_4 придбала сосиски, сир, сметану «Яготинську», печиво, каву «Якобс» на суму 391 гривня 60 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 привласнила офіційний документ, який належав потерпілій ОСОБА_5 , та розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала останній матеріальну шкоду на загальну суму 806 гривень 10 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочинів передбаченихч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила фактичні обставини справи і суду пояснила, що у жовтні 2022 року, в денний час доби, вона поблизу залізничного пішохідного переходу в м. Роздільна, на землі, знайшла платіжну банківську картку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 . Вона вирішила її привласнити собі та поклала у сумку. Пізніше, вона вирішила спробувати розрахуватися цією карткою в магазині. Так, 07 жовтня 2022 року в крамниці «Сюрприз», за адресою: вул. Тираспольська б/н, м. Роздільна Одеської області вона придбала каву на суму 22грн.50коп. та розплатилась вказаною банківською картою на касі магазину. Далі, 08 жовтня 2022 року у крамниці «Хозтовари» за адресою: Одеська область, м. Роздільна, вул. Незалежності, 2-а, придбала пральний порошок «Персил» та ополаскувач для білизни «Селан» на суму 142 гривні та 250 гривні та розплатилась вказаною банківською картою на касі магазину. Пізніше, 08 жовтня 2022 року, у магазині «АТБ», за адресою: Одеська область, м. Роздільна, пров. Театральний, 6, придбала сосиски, сир, сметану «Яготинську», печиво, каву «Якобс» на суму 391 гривня 60 копійок. та розплатилась вказаною банківською картою на касі магазину.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що вона виявила що нею втрачена банківська картка, коли на телефон почали приходити SMS-повідомлення про здійснення покупок в різних магахзинах, після чого вона картку заблокувала та написала заяву в поліцію. Також потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що вона претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, покарання просить обрати на розсуд суду, на суворому покаранні не наполягає.

Таким чином показання обвинуваченої ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не оспорює.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченої, оскільки істинність, добровільність та правдивість її позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначених злочинів, а її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, та за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченої та враховує ті обставини, що вона характеризується задовільно за місцем проживання (а.к.п.53), і є особою раніше не судимою (а.к.п.54), на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, ( а.к.п.51,52)

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_4 Роздільнянським районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень зроблено висновок про середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та про середній ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних правопорушень. (а.к.п. 36-42).

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен ураховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України, суд повинен належним чином досліджувати та оцінювати всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суду необхідно виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, зокрема форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, ролі кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали тощо.

Суд вважає, що згідно з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у мотивованих висновках суду при ухваленні вироку.

При цьому, щире каяття - це певний психічний стан особи винуватого, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї винуватості, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної злочином шкоди, тобто визнання винуватості є складовою частиною щирого каяття особи. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставин вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_4 враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі з можливим звільненням її від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинувачених покласти на них обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.10.2022 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: платіжну банківську картку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , паперовий чек «Приватбанк» від 08.10.2022 на суму 140.00 грн, паперовий чек «Приватбанк» від 08.10.2022 на суму 250.00 грн, паперовий чек «Приватбанк» від 08.10.2022 з відхиленням оплати, з метою збереження в якості речового доказу (а.к.п.55).

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.349, ст. 368, ст. 369- ст.371,ст..373, ст. 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 357 та ч.4 ст.185 КК України і призначити їй покарання

за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1(одного) року 6 (шісти) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід до засудженої ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.10.2022 року на тимчасове вилучене майно, а саме: платіжну банківську картку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , паперовий чек «Приватбанк» від 08.10.2022 на суму 140.00 грн, паперовий чек «Приватбанк» від 08.10.2022 на суму 250.00 грн, паперовий чек «Приватбанк» від 08.10.2022 з відхиленням оплати

Речові докази:

- платіжну банківську картку ПАТ «Державний ощадний банк України» за № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 та паперовий чек «Приватбанк» від 08.10.2022 на суму 140.00 грн, паперовий чек «Приватбанк» від 08.10.2022 на суму 250.00 грн, паперовий чек «Приватбанк» від 08.10.2022 з відхиленням оплати, - після набрання вироком законної сили, знищити.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1