Справа № 336/6746/22
Провадження № 1-кс/336/745/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючої судді Карабак при секретарі ОСОБА_1 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, розлученого, який працював майстром в ТОВ «Блоки плюс», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою:

у провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні № 0001582, ухвалою від 05.12.2022 року у ньому, було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Позиція сторін:

сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Встановлені судом обставини:

кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м.Запоріжжя. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що справа, з огляду на вищевстановлені судом обставини, підлягає призначенню до судового розгляду.

Також, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернулася із клопотанням про продовження запобіжного заходу вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою до строком на 60 днів.

Обґрунтування клопотання:

16 жовтня 2022 року в період часу з 18:30 до 19:05 годин, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту словесної сварки на побутовому ґрунті з ОСОБА_5 , що супроводжувався нецензурною лайкою, внаслідок чого ОСОБА_4 , за допомогою предмету схожого на ніж, який утримував в правій руці, наніс декілька ударів ОСОБА_5 в область тулубу, тим самим спричинив тілесні ушкодження останньому, з якими в подальшому було госпіталізовано до КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно довідки КНП «Міська лікарня екстреної швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради наступні тілесні ушкодження: множинні колото-різані рани декількох ділянок тіла. Проникаюче поранення лівої половини грудної клітки. Поранення міжреберних судин. Колото-різане сліпе поранення передньої грудної стінки. Різана рана середньої третини лівого плеча. Різана рана 5 пальця правої кисті; бульозна емфізема легень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Посилаючись на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор просить суд задовольнити клопотання та продовжити до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, жодними доказами не підтверджені. Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, працевлаштований, утримує малолітню дитину, жодним чином не може перешкодити кримінальному провадженню, не має наміру впливати на свідків чи потерпілого, як і переховуватись від органу досудового розслідування. Просила змінити запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за адресою, де власником житлового приміщення є мати обвинуваченого або передати його на поруки трудовому колективу.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію адвоката, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та додані до нього документи, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.10.2022 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може не законно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою. Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Таким чином, суд, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, встановив достатність підстав на даному етапі розгляду кримінального провадження вважати наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінально-караного діяння.

При цьому, на підготовчій стадії провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує також відомості про те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, яке співпадає з його реєстрацією, працевлаштований, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Також, судом враховується і тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк до восьми років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказані злочини, є одним з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій з метою перешкодити встановленню істини у справі, чинити вплив на потерпілого чи свідків, які, зокрема, є близькими родичами ОСОБА_4 .

Хоча свідки та потерпілий просять змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , суд виходить з того, що вони усі проживають разом, тому ризики протиправного впливу існують.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

При розгляді даного клопотання суд дійшов до висновку, що заявлені ризики втечі обвинуваченого, можливості незаконно впливу на потерпілого, свідків чи можливості перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, існують, що є підставою для задоволення клопотання.

ОСОБА_4 не має родини, проживає разом із батьками, він має роботу, але це тільки мінімізує ризики, але не усуває їх повністю. Крім того клопотання про зміну запобіжного заходу є передчасним, до нього не додані оригінали документів, додано клопотання трудового колективу про передачу на поруки, яке не оформлено належними чином.

Клопотання про зміну запобіжного заходу може бути подано під час судового розгляду, після допиту свідків та потерпілого для запобігання впливу підозрюваного на них.

Враховуючи викладене, дані про особу підозрюваного, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України і тримання ОСОБА_4 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 1ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України. Слідчий суддя, співставивши існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що підозрюваний не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та з урахуванням ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2022 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2022 року складає 2481 грн., вважає за необхідне визначити заставу у вигляді шестидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів на думку прокурора не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Серед іншого, зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
При визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення ст. 28 КПК України.
З цих підстав суд, керуючись ст. ст. 314-318, 369-372, 376 КПК України,
постановив:
призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2022 року за № 0001582 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чарівна, 117А, 22.12.2022 о 10:00 год.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 10 лютого 2023 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , обов`язків, визначених КПК України.

Визначити ОСОБА_4 заставу у 60 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148 860 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний р/р UA0001205, відкритий в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу: застава підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження № 336/5464/22, пр.1-кс/336/755/2022, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, та до суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_2 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання ухвали.

Суддя ОСОБА_6