Справа 753/7745/18 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2092/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

законного представника особи - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2023 рокуОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком до 09.03.2023 включно.

Дане рішення суддя місцевого суду мотивував тим, що зайнята ОСОБА_8 позиція на безпідставне затягування розгляду кримінального провадження з метою створення штучних умов для уникнення ОСОБА_9 кримінальної відповідальності не сприяє виконанню ОСОБА_9 своїх процесуальних обов`язків, та враховуючи процесуальну поведінку та неодноразові неприбуття ОСОБА_9 до суду без поважних причин, вважав, що законний представник ОСОБА_8 не взмозі гарантувати уникнення також і ризику незаконного переховування ОСОБА_9 від суду. Крім того, суд зауважив про схильність ОСОБА_9 до вчинення правопорушень, оскільки останній раніше судимий, а тому з метою уникнення вчиненню ним нових суспільно небезпечних діянь необхідно продовжити дію раніше застосованого запобіжного заходу. При цьому, суд вважав, що альтернативний запобіжний захід у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом є неефективним та таким, що не зможе гарантувати ненастання ризиків передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 указав на незаконність оскаржуваної ухвали у зв`язку з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так апелянт указав, що участь захисника в даному кримінальному провадженні є обов`язковою, однак місцевим судом його безпідставно не було повідомлено про дату та час судового засідання призначеного на 11.03.2023, внаслідок чого він був у незаконний спосіб позбавлений можливості взяти участь в даному судовому засіданні. Крім цього апелянтом зазначено про те, що прокурором у клопотанні не зазначено переконливих доказів того, що такий вид запобіжного заходу, як передання на піклування близьким родичам не може забезпечити перешкоджання ризикам зазначеним у клопотанні. Поряд з цим, захисник звернув увагу на ту обставину, що копія вказаного клопотання не була вручена ОСОБА_9 . Також захисник зазначив про те, що на даний час ОСОБА_9 не є суспільно небезпечною особою, оскільки після поміщення його 18.02.2022 до психіатричного медичного закладу, він пройшов в даному закладі декілька разів курс лікування, внаслідок чого його стан змінився та покращився, однак судом не було враховано даної інформації під час прийняття оскаржуваної ухвали. За наведених обставин просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року та постановити нову ухвалу про передачу ОСОБА_9 на піклування матері ОСОБА_8 з обов`язковим лікарським наглядом.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника та законного представника, які подану захисником апеляційну скаргу підтримали та просили скасувати оскаржувану ухвалу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на особу обов`язків, а також запобігання встановлених ризиків.

При цьому, при застосуванні запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного характеру, слід враховувати, що такий захід також пов`язаний з обмеженням волі особи відносно якої він застосовується, а тому суду слід враховувати також правові позиції, викладені в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України", де Суд зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

У зазначеному рішенні в справі "Харченко проти України", ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

При розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , зазначені положення закону і позиції з цього питання ЄСПЛ, судом першої інстанції не дотримано в повній мірі.

Так, згідно оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції вказав, що враховуючи збереження та не зменшення ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, дані про особу ОСОБА_9 , його стан здоров`я, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідки, дійшов висновку про необхідність продовжити запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Проте з таким висновком не можна погодитися, оскільки він є таким, що не відповідає матеріалам кримінального провадження і зазначеним вище нормам закону.

Так, є не обгрунтованим посилання суду як на підставу необхідності продовження застосованого щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу, на наявність ризику вчинення ОСОБА_9 нових суспільно - небезпечних діянь, оскільки останній раніше судимий та щодо нього існує значна кількість справ, які розглядаються в різних судах м. Києва.

Так, з клопотання прокурора та оскаржуваної ухвали вбачається, що в різних судах м. Києва на даний час перебувають клопотання прокурорів про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру за фактом вчинення ним суспільно - небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 296 КК України. Разом з тим, колегією суддів встановлено, що вказані клопотання були направлені до судів в період з квітня по червень 2018р. та відповідно, суспільно - небезпечні діяння були вчинені в період до червня 2018р., а запобіжний захід щодо ОСОБА_9 у виді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку було застосовано судом лише в лютому 2022р. При цьому, зважаючи на тривалість перебування ОСОБА_9 в закладі з надання психіатричної допомоги та отримання ним відповідного лікування у цей період, судом належним чином не було обгрунтовано продовження існування ризику вчинення ОСОБА_9 нових суспільно - небезпечних діянь та у зв`язку з цим, необхідність продовження щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді поміщення його до психіатричного закладу.

Колегія суддів зважає на те, що запобіжний захід щодо ОСОБА_9 у виді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку було застосовано судом 18 лютого 2022р. За час перебування ОСОБА_9 в закладі з надання психіатричної допомоги він пройшов кілька разів курс лікування. Як вбачається з відповіді КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» від 26.12.2022р. №061/203/1-01/3598, за час перебування у вказаному закладі під впливом медикаментозної терапії стан ОСОБА_9 покращився, спостерігається редукція психотичної симптоматики, формується критика до скоєних ним суспільно- небезпечних дій та свого стану. А.І.

Як вбачається з наданого стороною захисту консультаційного висновку спеціаліста від 16.01.2023р., на фоні лікування стан ОСОБА_9 стабілізувався та покращився, він достатньо критичний до скоєних ним суспільно - небезпечних дій та свого стану. Агресивних та суспільно небезпечних тенденцій не виявляє.

Отже, наведені обставини свідчать, що на момент вирішення питання про продовження строку обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді поміщення його до психічного закладу, психічний стан в останнього покращився, його поведінка і психічний стан на даний момент не є небезпечною.

За наведених обставин, висновки суду першої інстанції про необхідність продовження щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу є такими, що не відповідають обставинам справи, і такий захід є занадто суворим для даної особи та є невиправданим.

Також судом першої інстанції не наведено переконливих доводів і мотивів, що інший, більш м`який запобіжний захід, передбачений ч.1 ст. 508 КПК України, не зможе запобігти ризикам, визначеним в клопотанні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 , яка є матір`ю ОСОБА_9 , що підтверджується долученими документами, зверталась до суду з заявою про передачу останнього на її піклування. В судовому засіданні в апеляційному суді особисто підтвердила здатність забезпечити піклування над сином з обов`язковим лікарським наглядом, його належну процесуальну поведінку, а також зобов`язалася забезпечити його участь в судових засіданнях в суді.

При цьому, як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, ОСОБА_8 має вищу медичну освіту, за фахом є лікарем - психіатром з 1998року по теперішній час. Таким чином, на думку колегії суддів, ОСОБА_8 здатна забезпечити піклування над сином та його належну процесуальну поведінку.

З урахуванням перелічених обставин, оцінивши в сукупності надані сторонами кримінального провадження докази, колегія суддів дійшла висновку про доцільність застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст. 508 КПК України, а саме передання його матері на піклування з обов`язковим лікарським наглядом, і що вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення запобігання ризикам та виконання ОСОБА_9 процесуальних обов`язків на даному етапі судового розгляду, що повністю узгоджується з положеннями вищенаведених норм закону та п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції відповідно до п. 2 ч.3 ст. 407 КПК України скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2023 рокупро продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком до 09.03.2023 включно скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді передання його на піклування матері ОСОБА_8 з обов`язковим лікарським наглядом.

Ухвала оскарженню не підлягає і підлягає негайному виконанню.

СУДДІ

______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4