Провадження № 1-кп/201/956/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000648 від 09.10.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, неодруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, раніше багаторазово судимого, в останнє:

- 09.08.2022 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.10.2022, приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходячись біля буд. №18 по бульвар Слави у м. Дніпро, побачив на землі згорток із червоної ізоляційної стрічки, всередині якого знаходилась речовина кристалічного походження, білого кольору. Підійнявши та перевіривши його вміст, виявив, що всередині знаходиться речовина кристалічного походження, яка за зовнішніми ознаками схожа на психотропну речовину обіг якої заборонено PVP. Після чого, ОСОБА_3 , розуміючи, що знайдена ним речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за ч.1 ст.309 КК України. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи умисно, протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 поклав вищезазначений згорток до правої кишені одягнених на ньому джинсів, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі речовину масою 0,3795 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якої становить 0,3163 г, з якою він мав намір повернутися за місцем свого мешкання.

09.10.2022 приблизно об 11 годині 19 хвилин, співробітниками поліції в ході патрулювання міста Дніпра, біля будинку №18 по бульвару Слави в м. Дніпро був зупинений ОСОБА_3 , у якого під час огляду місця події, в період часу с 12 години 10 хвилин по 12 годину 30 хвилин, у присутності двох понятих, було виявлено та вилучено пакет згорток із червоної ізоляційної стрічки, в середині якого знаходився сліп-пакет з речовиною масою 0,3795 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якої становить 0,3163 г, яку він придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Згідно з висновком експерта №19/104-22/31765-НЗПРАП від 20.12.2022 надана на експертизу речовина масою 0.3795 г, вилучена 09.10.2022 у ОСОБА_3 , містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, маса якої становить 0,3163 г.

Умисні дії ОСОБА_3 які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

2.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

3. Докази, які досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений не заперечував.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позицій немає.

Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідив документи, які характеризують її особу.

4.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, вірно.

5.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, останній віднесено до категорії нетяжкого злочину.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та вважає, що виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим та вважає за необхідне призначити покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України з урахуванням вимог ч. 2 ст. 63 КК України, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення.

При цьому, суд враховує, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 71 КК України та роз`яснень, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Тому суд на підставі ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене ОСОБА_3 за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2022 року за правилами п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На думку суду, вчинення обвинуваченим злочину в період невідбутого покарання під час іспитового строку свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, схильність до злочинної діяльності і вперте небажання ставати на шлях виправлення.

Суд звертає увагу, що суспільна небезпечність даного злочину визначається тим, що незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту призводить до неконтрольованого обігу зазначених речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

6.Вирішення питання щодо цивільного позову

Цивільний позов відсутній.

7.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

8.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

В судових дебатах прокурором заявлено клопотання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

09.10.2022 ОСОБА_3 вчинив злочин за цим кримінальним провадженням.

На думку суду, вчинення ОСОБА_3 злочину в період невідбутого покарання під час іспитового строку свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, схильність до злочинної діяльності і вперте небажання ставати на шлях виправлення.

Враховуючи, що покарання призначено у вигляді реального позбавлення волі, суд вбачає наявність ризику ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання, пов`язаний із призначенням йому реальної міри покарання та наявність ризику продовження злочинної діяльності.

Відтак, єдиним дієвим заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та виконання ним процесуальних обов`язків, є тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Судові витрати, понесені на залучення експерта, відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2022 року, і за правилами п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК Україниостаточно призначити до відбування покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 1132,68 грн.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, затримавши його в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази:

- речовину масою 0.3795 г, вилучена 09.10.2022 у ОСОБА_3 , яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, маса якої становить 0,3163 г, яка передана на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 1611 (а.п. 29) - знищити.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1