1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6498/22 1-кп/335/751/2022
05 грудня 2022 року колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який здобув вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,
На розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження, в якому ухвалою суду від 06.10.2022 призначено підготовче судове засідання.
В підготовче засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилася, 05.12.2022 на електронну пошту суду, від потерпілої надійшло клопотання про проведення судового розгляду по вказаному кримінальному провадженню без її участі у зв`язку із перебуванням останньої у тривалому від`їзді за межами міста Запоріжжя, цивільний позов поданий на досудовому слідстві просила залишити без розгляду, оскільки обвинуваченим ОСОБА_7 добровільно було відшкодовано завдану шкоду заявлену в цивільному позові, претензій матеріального та морального характеру не має, просила суд призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, цивільний позов потерпілої залишити без розгляду.
Захисник обвинуваченого також вважав за можливе призначити справу до судового розгляду, цивільний позов потерпілої залишити без розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_7 , який приймав участь в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції з Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор», підтримав позицію захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, колегія суддів дійшла висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, а цивільний позов залишенню без розгляду з таких підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.
Підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, відсутні.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, відтак підстави для його повернення відсутні.
З вказаних мотивів суд доходить висновку про необхідність призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні. Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито.
Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, захисник, обвинувачений, потерпіла.
Вирішуючи клопотання потерпілої про залишення цивільного позову без розгляду, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, Кримінальним процесуальним кодексом України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).
Відповідно о ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
На підставі викладеного, клопотання потерпілої ОСОБА_8 про залишення без розгляду цивільного позову до ОСОБА_7 підлягає задоволенню.
Судом повідомлено учасників кримінального провадження, що 09.11.2022 від захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 на адресу суду надійшло клопотання, сформовано в системі «Електронний суд», про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого просив суд залишити подане ним клопотання без розгляду, оскільки воно подано передчасно і для обґрунтування клопотанням йому необхідно зібрати додаткові документи.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Прокурор вважав за можливе клопотання захисника про зміну запобіжного заходу залишити без розгляду, просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно наданого ним 02.12.2022 клопотання, оскільки судовий розгляд не закінчено, а підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.
Обвинувачений та його захисник проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні прокурором надано достатньо доводів які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, та яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжкого злочину.
Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, не змінилися та продовжують існувати і на теперішній час.
Особлива тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 , у сукупності із даними про його особу, з огляду на вірогідність переховування від суду, дає підстави вважати, що зміна відносно обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який є неможливою та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
На переконання суду, застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід забезпечить можливість перешкоджання обвинуваченим інтересам правосуддя та ухиленню від суду, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження. Підстави для зміни запобіжного заходу судом на даний час не встановлено.
Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.
Захисником обвинуваченого подавалось клопотання про зміну запобіжного заходу, разом із тим у судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили вказане клопотання залишити без розгляду, а відтак колегія суддів не оцінює доводи, викладені у ньому та докази, які були долучені в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, у зв`язку з чим вважає за необхідне продовжити строк застосованого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02.02.2023 включно.
Керуючись ст. ст. 32, 34, 128, 177, 314-316, 331, 369-372 КПК України, ст.ст. 13, 49, 255, 256, 257 ЦПК України, колегія суддів
Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох суддів.
Викликати у судове засідання учасників судового провадження.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 - залишити без розгляду.
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу залишити без розгляду.
Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, який обчислювати з 05 грудня 2022 року до 02 лютого 2023 року включно.
Визначити строк дії ухвали в частині запобіжного заходу до 02.02.2023.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 05.12.2022.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3