Справа № 212/2688/21
У Х В А Л А

12 січня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 11.02.2020, № 0000027 від 12.03.2021, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь АР Крим, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, судимого, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, не судимого, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

за ч. 2 ст. 258 КК України,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Єреван Вірменія, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

за ч. 2 ст. 258 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , стосовно яких на досудовому розслідуванні обрано запобіжний захід у виді триманні під вартою.

09 січня 2023 року до суду надійшли клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 строком на 60 днів без визначення застави.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено про наявність ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу і які на теперішній час не зменшилися, а саме: щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на потерпілих, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та які на теперішній час не встановлені, а також вчинення ними інших кримінальних правопорушень; щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , - передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та які на теперішній час не встановлені, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Судові засіданні на виконання вимог ст. 199 КПК України призначалися на 09.01.2023, 10.01.2023, 12.01.2023.

Ухвалою суду від 11.01.2023 було прийнято рішення, враховуючи введення Указом Президента України на території країни воєнного стану з метою оперативності та дієвості розгляду, про вирішення питання про продовження тримання під вартою у режимі відеоконфереції, для забезпечення дистанційної участі обвинувачених, що передбачено ст. 336 КПК України і не потребує згоди на це обвинувачених в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що підтверджується відповідним повідомленням від 11.01.2023, направленого працівниками ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)».

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_13 , повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв про відкладення або неможливість приймати участь у розгляді суду не надав.

Обвинувачений ОСОБА_11 відмовився приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що підтверджується копією акту від 11.01.2023, складеного працівниками ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)».

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_14 в судовому засіданні заперечував проти розгляду питання про продовження строку тримання під вартою без участі його підзахисного. У подальшому, після розгляду іншим складом суду його заяви про відвід головуючому судді, в судове засідання не з`явився у режимі відеоконференцзв`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про неможливість розгляду питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_11 в установленому КПК України порядку.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 з підстав, викладених у ньому та вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, вважав його необґрунтованим, ризики, заявлені прокурором не доведені, ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від суду, останній у іншому кримінальному провадженні дотримувався належної процесуальної поведінки та виконував усі покладені на нього судом обов`язки, належну процесуальну поведінку обвинуваченого в повній мірі може забезпечити запобіжний захід у виді домашнього арешту з електронним засобом контролю, а також зможе запобігти вказаним прокурором ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти участі у режимі відеоконференції, у подальшому з власної ініціативи залишив судове засідання без поважних причин. Однак, його відмова від участі в розгляді питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження) не перешкоджає розгляду клопотання без його участі, враховуючи присутність у судовому засіданні його захисника.

Заслухавши прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_4 , дослідивши клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченим продовжений до 14 січня 2023 року.

Відповідно до ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема переховуватися від органів суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У своєму клопотанні прокурор посилається на те, що на теперішній час існують ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, а також ризик незаконного впливу ним на потерпілих, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та місцезнаходження яких не встановлено, і саме ці ризики були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В обґрунтування наявності ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду прокурор зазначає, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за які передбачено від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; раніше вже ухилявся від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук та слідчим суддею надано дозвіл на його затримання та доставку до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу. Обвинувачений був затриманий у м. Києві. Ці обставини можуть свідчити про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду та відбування покарання у разі визнання його винуватим.

При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, зокрема у своєму рішенні у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В обґрунтування ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого ОСОБА_8 на потерпілого, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими прокурором зазначено, що після повідомлення обвинуваченого про підозру останні обізнаний про надання показів проти нього потерпілим ОСОБА_15 , а також про наявність у матеріалах кримінального провадження експертних висновків, якими обґрунтовується підозра у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з чим обвинувачений з метою уникнення від кримінальної відповідальності може впливати поза процесуальним шляхом на потерпілого, експертів, оскільки ці особи не допитані судом, а встановлення інших співучасників злочинів ще триває.

Крім того, вказаний ризик обґрунтований наявністю у матеріалах кримінального провадження відомостей щодо обставин погроз фізичною розправою потерпілому ОСОБА_15 у разі його звернення до правоохоронних органів та невиконання умов щодо виплати грошових коштів обвинуваченим.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого та експерта, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша та друга статті 23 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

За таких обставин ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів та їх дослідження.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на потерпілих з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

До того ж, враховуючи, що відповідно до частини другої статті 84, частини першої статті 95 КПК України допит експерта є одним із процесуальних джерел доказів, існує ризик незаконного впливу на експерта з метою надання ним заздалегідь узгоджених свідчень на користь обвинувачених.

Ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення прокурором обґрунтований тим, що ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжких умисних злочинів, кримінальне провадження щодо останнього перебуває на розгляді у іншому суді.

Відомості про наявність кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у іншому кримінальному правопорушенні містяться в матеріалах справи, і вказують на кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченого та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені прокурором ризики не зменшилися та продовжують існувати, що обумовлює необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою запобігання цим ризикам.

При цьому, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_8 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, одружений, має двох неповнолітніх дітей, є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, раніше не судимий, щодо нього у іншому суді перебуває інше кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні тяжких злочинів.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 2 ст. 258 КК України, покарання за яке передбачено до 12 років позбавлення волі, а саме у вчиненні терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні підпалів, які створили небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяли значної майнової шкоди, з метою впливу на прийняття рішень юридичною особою, а також погрози вчинення зазначених дій з тією самою метою, що в сукупності з вищенаведеними обставинами, характеризуючими обвинуваченого, вказує про суспільну небезпеку як самого діяння, так і особи, яка обвинувачується у його вчиненні.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Харченко проти України», відповідно до якої тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля.

Враховуючи викладені обставини, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 днів є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд визначає максимально можливий строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою, передбачений статтею 197 КПК України, з огляду на обсяг висунутого ОСОБА_8 обвинувачення та значну складність справи, яка потребує тривалого часу для її судового розгляду. При цьому відсутні підстави вважати, що зазначені прокурором ризики зникнуть протягом дії ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Суд не вбачає можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки інші запобіжні заходи не здатні в повній мірі запобігти зазначеним ризикам.

При цьому суд враховує і той факт, що в Україні оголошено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Крім того, виходячи з вимог ст. 183 КПК України, зокрема абз. 8 ч. 4, враховуючи, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, передбаченого ст. 258 КК України, суд не вважає за можливе визначити заставу.

Матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та стороною захисту в судовому засіданні такі відомості не надані.

Суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні триває судовий розгляд, а саме досліджено письмові докази, аудіо- та відеодокази, не допитано свідків, потерпілих, обвинувачених.

Стосовно питання продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , розгляд якого судом визнано неможливим в установленому КПК України порядку, суд зазначає, що оскільки норми ч. 6 ст. 615 КПК носять імперативний характер, тому підлягають застосуванню, незважаючи на наявність чи відсутність відповідного судового рішення про їх застосування, внаслідок чого саме за вимогою закону через неможливість розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому КПК порядку такий раніше обраний запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_11 вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 199, 331, 392, 615 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 березня 2023 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та продовжений ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року, вважається продовженим відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, тобто до 12 березня 2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та продовжений ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року, вважається продовженим відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, тобто до 12 березня 2023 року.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення обвинувачених.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1