справа №642/2087/23
провадження № 1-кс/642/930/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000464 від 09.11.2022р., -

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту. В обґрунтування слідчий зазначив, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000464 від 09.11.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 365 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування в формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів у складі прокурорів Харківської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.03.2022 року приблизно о 12 год. 00 хв., за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 2-А, поблизу ТРЦ «Нікольський», невстановлені співробітники поліції, перевищуючи свої службові повноваження здійснили обстріл з автоматичної зброї автомобілю Nissan X-TRAIL сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , отримав проникаюче вогнепальне поранення та травматичний перелом лівої гомілки, що спричинило тяжкі наслідки.

Під час перевірки звернення, було отримано інформацію, що можливо постріли у бік ОСОБА_7 здійснювались невстановленими співробітниками УПП в Харківській області ДПП НП з табельної автоматичної вогнепальної зброї, які в цей час несли службу на центральному вході до ТРЦ «Нікольський», які при цьому скоїли відкрите заволодіння майном потерпілого (дрон-квадрокоптер, автомобільна камера спостереження, телефон, бронежилет, інше).

Окрім того, 24.02.2023р. за участю потерпілого ОСОБА_7 , фахівця - головного судового експерта СДЗ ВКВД Харківського НДЕКЦ ОСОБА_8 , було проведено огляд місця події, а саме автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого під внутрішнім оздобленням правої стойки кузову автомобіля, між переднім пасажирським та заднім пасажирським сидіннями, при частковій розборці елементів оздоблення, виявлено та вилучено кулю, довжиною приблизно 2,3 см., діаметром 0,56 см., зі слідами контакту у каналі ствола зброї та слідами деформації із умовною твердою перешкодою. Виявлена куля під час огляду місця події вилучена та поміщена до паперового пакету, опечатано та скріплено підписами понятих.

Також встановлено, що до вчинення вищевказаного злочину може бути причетний заступник командира роти № 6, батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП України, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жетон № НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_3 , який користується мобільним номером НОМЕР_4 , іпн № НОМЕР_5 .

01.03.2022 року о 12:12:04 год., ОСОБА_4 зі свого телефону викликав бригаду швидкої невідкладної допомоги для потерпілого ОСОБА_9 (бригада № НОМЕР_6 , фельдшер ОСОБА_10 ).

В ході досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) дій, в ході яких здобута інформація можливої причетності заступника командира роти № 6, батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП України, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно даних з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо місця мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , власником вищевказаної квартири є ОСОБА_4 .

З метою фіксації слідів вказаного злочину, а також рятуванням майна, в порядку ч. 2 ст. 234 КПК України, слідчим Другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді (справа № 642/2087/22, провадження № 1кс/642/884/23) від 24.03.2023 року проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході обшуку квартири виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон HUAWEIPSmart +, IMEI1 - НОМЕР_7 , IMEI2 - НОМЕР_8 ;

2) три магазини із патронами «9мм Форт» у кількості 42 шт.

Постановою слідчого від 27.03.2023 вищезазначені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному упровадженні.

Згідно інформації наданої УПП в Харківській області ДПП, а саме «книги видачі й приймання озброєння і спеціальних засобів» від 20.12.2022р. працівнику УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_4 видано на постійне носіння та зберігання вогнепальну табельну зброю - пістолет Форт 17 № НОМЕР_9 та два магазини до нього із патронами у кількості 28шт.

З урахуванням вищевикладеного потребує з`ясуванню та надання правової оцінки факту придбання та зберігання ОСОБА_4 патронів 9мм у кількості 14 шт. до пістолету Форт 17.

Таким чином, вилучені речі містять відомості про злочинну діяльності фігурантів кримінального провадження та мають доказове значення для досудового розслідувань. Зокрема зберігання трьох магазинів із патронами «9мм Форт» у кількості 42 шт., може містити ознаки злочину передбаченого

ч. 1 ст. 263 КК України - і є безпосередньо предметом злочину. Встановити належність виявлених предметів до бойових припасів можливо виключно шляхом проведення експертних досліджень.

Вилучений мобільний телефон ОСОБА_4 - HUAWEIPSmart +,IMEI1 - НОМЕР_7 , IMEI2 - НОМЕР_8 , може містити відомості, які мають важливе значення для досудового розслідування, а також свідчити про причетність інших осіб до вчиненого злочину. Зокрема, серед відомостей, які можуть мати значення для досудового розслідування, на вказаному мобільному телефоні можуть міститись фото-, відео записи, журнал телефонних дзвінків, SMS, MMS, повідомлення, а також листування яке здійснювалось у месенджерах, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримує.

Власник майна ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні пояснили що ОСОБА_4 до скоєного злочину не причетний. Нарізі без телефону позбавлений можливості спілкування з підлеглими та не може нести службу.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000464 від 09.11.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

З метою фіксації слідів вказаного злочину, а також рятуванням майна, в порядку ч. 2 ст. 234 КПК України, слідчим Другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді (справа № 642/2087/22, провадження № 1кс/642/884/23) від 24.03.2023 року проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході обшуку квартири виявлено та вилучено:

1) мобільний телефон HUAWEIPSmart +, IMEI1 - НОМЕР_7 , IMEI2 - НОМЕР_8 ;

2) три магазини із патронами «9мм Форт» у кількості 42 шт.

Постановою слідчого від 27.03.2023р. вищезазначені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадження, так як зберегли на собі сліди вчиненого злочину та мають доказове значення у кримінальному упровадженні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню частково а саме шляхом надання слідчому можливості зняття інформації з вилученого телефону з наступним переданням його на відповідальне зберігання власнику.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання- задовольнити частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів, накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

1) мобільний телефон HUAWEI P Smart +, IMEI1 - НОМЕР_7 , IMEI2 - НОМЕР_10 шляхом надання дозволу на виготовлення з нього копій електронних носіїв інформації. Після зняття інформації - передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 ;

2) три магазини із патронами «9мм Форт» у кількості 42 шт.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити слідчому другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, майору ДБР ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1