Справа № 201/2531/23
Провадження № 1-кс/201/863/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 01.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що в провадженні слідчого відділення ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 01.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2023 близько 20:20 невідомий чоловік, знаходячись в кафетерію "Капучино" за адресою: м. Дніпро пр. Героїв 11, в умовах воєного стану, погрожуючи ножем, вчинив розбійний напад на працівника вказаного закладу, в результаті чого заволодів грошовими коштами в розмірі 600 грн.

Оперативному підрозділу ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надано доручення щодо встановлення осіб, які вчинили зазначене кримінальне правопорушення.

В ході виконання доручення встановлена особа, яка причетна до вчинення розбійного нападу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якого 01.03.2023 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.03.2023 слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі заяви, яка надійшла від ОСОБА_6 проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено пальто, чоловіче, тканеве, чорного кольору, бренду «Karl Lagerfeld», яке вилучене до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як зазначено слідчим у поданому клопотанні, метою арешту речових доказів є забезпечення їх збереження у незмінному стані, уникнення їх реалізації, втрати, знищення.

Слідчий зазначив, що речі та предмети, які вилучені під час огляду визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, а також задля запобігання можливості пошкодження та знищення даних суттєвих доказів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладанні арешту на вилучене майно із забороною здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначене майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Підозрюваний у судове засідання не з`явився, від його захисника, адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Крім того, поданою заявою, захисник просив відмовити у задоволенні даного клопотання про арешт майна, у зв`язку із тим, що клопотання слідчого не містить процесуального рішення (постанови) щодо належності прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0000311 від 01.03.2023, та містить не засвідчені копії документів, а огляд житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 відбувався із порушенням вимог КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділення ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 01.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням в ході виконання доручення встановлена особа, яка причетна до вчинення розбійного нападу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якого 01.03.2023 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.03.2023 слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі заяви, яка надійшла від ОСОБА_6 було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено пальто, чоловіче, тканеве, чорного кольору, бренду «Karl Lagerfeld», яке вилучене до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Оскільки згода на проведення огляду була добровільно надана власником житлового приміщення, та вилучене майно визнано речовим доказом суд приходить до висновку про накладення арешту на зазначено в клопотанні майно.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки згода на проведення огляду була добровільна надана власником житлового приміщення, та казане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 01.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження, відчуження та користування на майно, а саме: пальто, чоловіче, тканеве, чорного кольору, бренду «Karl Lagerfeld», яке вилучено під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 та визнано у кримінальному провадженні в якості речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1