Справа № 938/195/23
Номер провадження № 1-кс/938/74/23
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

02 квітня 2023 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 31.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Особа, щодо якої розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , отримав вищевказане клопотання із доданими до нього матеріалами 02.04.2023 о 12год 00хв.

Розгляд слідчим суддею відповідного клопотання розпочався 02.04.2023 о 16год 12хв., а відтак вимоги ч.2 ст.184 КПК України, згідно з якою копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, порушено не було.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Статтею 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 31.03.2023, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, після вчинення злочину в с. Стаїще, Верховинського району, Івано-Франківської області 31.03.2023 о 13:15 год.

З метою розгляду клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, його доставлено до суду 02.04.2023 о 15год 30хв., тобто з дотриманням строків визначених ст. 211 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2023 за №0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що близько 22:00 год. до Верховинського РВП надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку, що розміщений в с.Кривопілля, присілку Роп`яник, Верховинської селищної ради, Верховинського району, Івано-Франківської області на побутовому ґрунті вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_7 в ході чого наніс один удар в ділянку живота останнього, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення живота.

За вказаним фактом 31.03.2023 СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та розпочато досудове розслідування.

Відповідно до довідки №106 від 31.03.2023 виданої КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради, встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення органів черевної порожнини з пошкодженням великого чіпця та наскрізного поранення тонкого кишечника, що призвело до серозно-вібринозного перитоніту.

Враховуючи вищенаведене 31.03.2023 СВ Верховинського РВП було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.122 КК України на ч.1 ст.121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 30 березня 2023 року близько 22:00 год. ОСОБА_5 перебував у житловому будинку своєї співжительки ОСОБА_8 , що розміщений в присілку Роп`яник, села Кривопілля, Верховинської селищної ради, Верховинського району, Івано-Франківської області, де на побутовому ґрунті вступив у словесний конфлікт з останньою.

Батько ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , перебуваючи в той час у власному житловому будинку, що розміщений поряд з будинком в якому проживають його дочка ОСОБА_8 з ОСОБА_5 , почувши сварку між ними, прийшов до їхнього житлового будинку та намагаючись припинити конфлікт зробив зауваження ОСОБА_5 . ОСОБА_5 на зауваження відреагував агресивно та почав конфліктувати з ОСОБА_7 , який з метою уникнення конфлікту повернувся та вийшов з житлового будинку дочки ОСОБА_8 зайшовши до свого помешкання.

В подальшому ОСОБА_5 , бажаючи продовжувати вказаний конфлікт, схопив ніж, який знаходився в житловій кімнаті за місцем його проживання, після чого пішов в слід за ОСОБА_7 та зайшовши до житлового будинку останнього, ОСОБА_5 керуючись прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, умисно наніс один удар лезом вищевказаного ножа в область живота ОСОБА_7 , в результаті чого відповідно до довідки №106 від 31.03.2023 виданої КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення органів черевної порожнини з пошкодженням великого чіпця та наскрізного поранення тонкого кишечника, що призвело до серозно-вібринозного перитоніту.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Білоберізка, Верховинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , 31 березня 2023 року о 13:15 год. було затримано в порядку ст. 208 КПК України, після вчинення злочину в с. Стаїще, Верховинського району, Івано-Франківської області.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Білоберізка Верховинського району, Івано-Франківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, розлучений, непрацевлаштований, з повною загальною середньою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимий.

31.03.2023 на підставі наявності достатніх доказів у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчий вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, найбільш вагомими, з яких є: протокол-заява про вчинення кримінального правопорушення та покази потерпілого ОСОБА_7 ; покази допитаних свідків: ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 ; протокол огляду місця події від 31.03.2023; протокол добровільної видачі від 31.03.2023; речові докази, залучені до матеріалів кримінального провадження; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , інші зібрані матеріали кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п.1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини та перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 , зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 проживає лише протягом близько року часу в житловому будинку батьків своєї співмешканки ОСОБА_8 . Спільних дітей у ОСОБА_5 та співмешканки ОСОБА_8 не має. На даний час між підозрюваним ОСОБА_5 та його співмешканкою ОСОБА_8 стосунки зіпсовано, що свідчить про відсутність в підозрюваного тісних соціальних зв`язків на території с.Кривопілля, Верховинського району. Окрім цього, ОСОБА_5 внесений до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за ст.210,210-1 КУпАП, як особа пошуку за повісткою.

- п.3 незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки з останніми ОСОБА_5 добре знайомий та перебуваючи на волі, маючи можливість вільного пересування і необмежну можливість спілкування з свідками по даному кримінальному проваджені буде незаконно впливати на них, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, просить клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просять таке задовольнити з підстав викладених у клопотанні та на підставі долучених до нього матеріалів.

Прокурор додатково зазначив, що обґрунтованість підозри обвинуваченого та наявність ризиків передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, доводиться долученими до клопотання доказами. Вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не зможе запобігти визначеним ризикам, про що свідчать дані про особу підозрюваного, відсутність у нього постійного місця проживання, розуміння неминучого покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, зазначив, що йому зрозуміло у чому його підозрюють, просить суд застосувати до нього більш м`який запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, який він має змогу відбувати за зареєстрованим місцем проживання в с.Хороцево, та умови якого обіцяє не порушувати, з`являтися на виклик слідчного, прокурора чи суду.

Вказав на те, що в будинку у с.Кривопілля, присілок Роп`яник, Верховинського району, Івано-Франківської області він проживав разом із своєю співмешканкою та її дітьми, близько 7 місяців. До цього часу він проживав у будинку за місцем реєстрації в селі Хороцево, Білоберізької сільської ради, Верховинського району, Івано-Франківської, де на даний час проживає його мама а також сестра із чоловіком.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 , підтримав позицію ОСОБА_5 , також просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим слідчого відділення Верховинського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській, внесено відомості до ЄРДР за №0000037 від 31.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122. Зокрема про те, що 30.03.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку, що розміщений в с.Кривопілля, присілку Роп`яник, Верховинської селищної ради, Верховинського району, Івано-Франківської області на побутовому ґрунті вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_7 в ході чого наніс один удар в ділянку живота останнього, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення живота.

Із постанови слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 від 31.03.2023 про перекваліфікацію у кримінальному провадженні №0000037 від 31.03.2023, вбачається, що в ході досудового розслідування було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 122 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України. Відомості про перекваліфікацію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим слідчого відділення Верховинського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській, внесено відомості до ЄРДР за №0000037 від 31.03.2023 (виділення матеріалів досудового розслідування) за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121. Зокрема про те, що 30.03.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи у житловому будинку своєї співжительки ОСОБА_8 , що розміщений в присілку Роп`яник, села Кривопілля, Верховинської селищної ради, Верховинського району, Івано-Франківської області, де на побутовому ґрунті вступив у словесний конфлікт з останньою.

Батько ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , перебуваючи в той час у власному житловому будинку, що розміщений поряд з будинком в якому проживають його дочка ОСОБА_8 з ОСОБА_5 та чуючи про розвиток вказаного конфлікту, прийшов до їхнього житлового будинку, намагаючись припинити суперечку, в ході чого зробив зауваження ОСОБА_5 . Однак, останній на це відреагував агресивно та почав конфліктувати з ОСОБА_7 , після чого останній вийшов з житлового будинку дочки та зайшов до свого помешкання.

В ході цього, ОСОБА_5 , бажаючи продовжувати вказаний конфлікт, схопив ніж, який знаходився в житловій кімнаті за місцем його проживання, пішов вслід за ОСОБА_7 та зайшовши до житлового будинку останнього, ОСОБА_5 керуючись прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, умисно наніс один удар лезом вищевказаного ножа в область живота ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення органів черевної порожнини, з пошкодженням великого чіпця та наскрізного поранення тонкого кишечника, що призвело до серозно-вібринозного перитоніту. Дане кримінальне провадження здійснюється органом досудового розслідування - Верховинське РВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 затримано 31.03.2023 о 13год 15хв. на відкритій місцевості в с. Стаїще, присілок Роп`яник Верховинського району Івано-Франківської області. Органу, уповноваженому на надання безоплатної правової допомоги повідомлено про затримання ОСОБА_5 о 15год 30хв. Протокол підписаний особою, підозрюваною у вчиненні злочину, без зауважень та доповнень.

31.03.2023 о 17год. 00хв. у відповідності до вимог п.п. 1, 3 ч.1 ст.276, ч. 3 ст. 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України .

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї

статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності,

що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст.5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий та прокурор підтверджують зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом-заявою про вчинення кримінального правопорушення та показами потерпілого ОСОБА_7 ; показами допитаних свідків: ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 31.03.2023; протоколом добровільної видачі від 31.03.2023; речовими доказами, залученими до матеріалів кримінального провадження; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальниого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Також матеріалами клопотання підтверджується наявність ризиків, зазначених у статті 177

КПК України.

Зокрема, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Так, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 не має міцних родинних та соціальних зав`язків на території Верховинського району. Зокрема, як зазначив сам підозрюваний, в нього є двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, які проживають у АР Крим, разом із колишньою дружиною. Протягом останніх семи місяців він проживав у будинку потерпілого разом із своєю співмешканкою ОСОБА_8 , яка є дочкою потерпілого, та її дітьми. Разом з тим, через вказану подію на даний час стосунки із нею зіпсовані. Також слідчим суддею встановлено, що підозрюваний постійного місця роботи та джерела доходів немає, підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, санкція ч.1 ст.121 КК України передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. При цьому, ОСОБА_5 внесений до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за ст. 210,210-1 КУпАП як особа пошуку за повісткою, та згідно Вимоги УІП ГУПН в Івано -Франківській області піддавався кримінальному переслідуванню. Відтак на переконання слідчого судді, з метою уникнення від відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає, що обставини кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки з останніми ОСОБА_5 добре знайомий. Зокрема свідками події є його співмешканка, з якою він проживав близько семи місяців та її мама, яка проживала в сусідньому будинку на території одного господарства. Потерпілим в свою чергу, є батько його співмешканки, який йому також добре знайомий, та із яким він проживав також на території одного господарства. Відтак, оскільки судовий розгляд ще не розпочато, з метою подальшого спотворення їх показів задля виправдання своїх дій чи підтвердження власної версії події, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, підозрюваний може впливати на них, з метою ухилення від кримінальної відповідальності

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 при ухваленні вироку, наслідки злочину, дані про особу підозрюваного, доведення слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яким не достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, та впливати на свідків, а також потерпілого,слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 є неможливим та лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та не дасть можливості втілитися ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

А тому слідчий суддя приходить до висновку про підставність та доведеність клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування, виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підозрюваний та його захисник просять суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у житлі, що знаходиться у АДРЕСА_1 , в якому підозрюваний зареєстрований.

Зокрема підозрюваний зазначив, що до того моменту, як він почав проживати в с. Кривопілля, присілок Роп`яник Верховинського району Івано-Франківської області, він проживав в селі Хороцево Білоберізької сільської ради, Верховинського району Івано-Франківської області, в будинку матері, де він зареєстрвоаний. На даний час там проживає його мама, а також сестра із чоловіком.

Разом з тим, суд критично оцінює посилання підозрюваного на те, що його близькі, а саме мама та сестра із чоловіком проживають на території Верховинського району в с.Хороцево, де він зареєстрований, оскільки жодних доказів, які б підтверджували вказані обставини не надано, а згідно долученої до матеріалів клопотання довідки про склад сім`ї підозроюваного №181 від 31.03.2023, він зареєстрований в с.Хороцево, один. Слідчий суддя також звертає увагу на те, що зі слів підозрюваного, вказаний будинок належить його матері, проте жодних доказів цього не надано.

Слід також звернути увагу на те, що згідно долученого до матеріалів клопотання акту обстеження матеріально побутових умов за місцем проживання ОСОБА_5 в с.Хороцево, не можливо отримати інформацію про те, чи придатний вказаний будинок для проживання, які там побутові умови.

З цього приводу, слідчим суддею роз`яснювалось стороні захисту положення ч.4 ст.193 КПК України, однак ні підозрюваним, ні захисником не заявлялися будь-які клопотання про заслуховування будь-якого свідка чи дослідження будь-яких матеріалів, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

Вирішуючи питання щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя враховує також те, чи зможе запобігти такий запобіжний захід уникнути ризикам, які були встановлені в судовому засіданні.

Як уже зазначалося слідчим суддею, підозрюваний є особою молодого віку, не працює, не одружений, утриманців на території Верховинського району не має, внесений до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за ст. 210,210-1 КУпАП, як особа пошуку за повісткою, що дає обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи під домашнім арештом у будинку, де ніхто окрім нього не буде проживати, та за умови, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою тільки періодично відвідуватимуть вказане житло, він з метою уникнення відповідальності зможе залишити вказане житло та переховуватись від органу досудового розслідування чи спробувати впливати на свідків чи потерпілого.

З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до задоволлення не підлягає.

Окрім того слідчий суддя приймає до уваги положення ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного зі застосуванням насильства, то суд не вбачає підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

Керуючись ст. ст.176-179, 182, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000037 від 31.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_5 з часу його фактичного затримання з 13год 15хв. 31 березня 2023 року.

Строк дії ухвали про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 закінчується о 13год 15хв. 29 травня 2023 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 для негайного виконання, прокурору Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11