Провадження № 11-кп/824/3445/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185, КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровакан Республіки Вірменія, громадянина України, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 серпня 2007 року за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, звільнився 28 липня 2014 року по відбуттю покарання;
- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.;
- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,-

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України частково приєднано до покарання, призначеного ОСОБА_8 цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року, остаточно визначивши ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Ухвалено строк відбування ОСОБА_8 призначеного покарання відраховувати з дня взяття його під варту, тобто з 01 липня 2021 року.
До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
Цим вироком вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_8 17.05.2021, приблизно о 13.50 год., перебуваючи біля будинку № 79 по вул. О.Гончара у м. Києві, звернув увагу на автомобіль марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував під розвантаженням.
У зв`язку з цим у обвинуваченого виник злочинний намір, спрямований на викрадення майна з салону автомобіля, де на панелі приборів він помітив мобільний телефон «HUAWEI P8 lite», модель PRA-LA1, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , S/N: НОМЕР_4 .
Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи таємно, повторно, з корисливих спонукань, підійшов до кабіни вказаного автомобіля та через відчинене вікно зачинених водійських дверей рукою проник до салону та викрав зазначений мобільний телефон. З місяця вчинення злочину зник.
Вказаними діями обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 1 586, 33 грн.
Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 24.06.2021, приблизно о 15.35 год., знаходячись біля будинку № 1 по бульв. Тараса Шевченка у м. Києві, помітив автомобіль «ГАЗ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_5 , у зв`язку з цим у обвинуваченого виник намір протиправно заволодіти чужим майном.
ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, повторно, керуючись корисливими бажаннями, підійшов до зазначеного автомобіля, переконавшись, що в його салоні - між водійським та пасажирським сидінням знаходиться чоловіча барсетка, через відкрите вікно зачинених водійських дверей, проник до салону вказаного автомобіля та викрав барсетку, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, грошові кошти у сумі 500 грн., посвідчення водія та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ «Дачія Логан», ключі від квартири, а всього майна на загальну суму 500 грн., після чого з місяця вчинення злочину зник.
Своїми злочинними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 500 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що незважаючи на визначеність і категоричність вироку, судом не усунені всі сумніви у винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не враховано і не спростовано з яких підстав не взято до уваги всі доводи на його захист.

Захисник вказує, що вбачається неузгодженість відеозапису до протоколу слідчого експерименту від 17 вересня 2021 року з показаннями обвинуваченого та протоколом огляду відеозапису від 03 вересня 2021 року з записом з камери відео спостереження на диск CD-R, який визнаний речовим доказом.

Зокрема, 17 травня 2021 року приблизно о 13.50 год., біля будинку №79 по вул. О. Гончара у м. Києві, на відеозаписі з камер відеоспостереження вбачається, що обвинувачений був відсутній.

При цьому, ОСОБА_8 у своїх пояснення зазначав, що у вказану дату та час біля будинку АДРЕСА_3 не перебував, крадіжку не вчиняв, а показання в ході слідчого експерименту надав під тиском невідомих йому осіб, заяву про визнання винуватості не писав та підпис останньому не належить. Між тим, вказана заява не містить дати, як обов`язкового реквізиту для документів. Показання слідчої ОСОБА_11 не спростовують показання обвинуваченого, так як останній повідомив, що тиск на нього здійснювався не слідчим, а сторонніми особами.

Разом з тим, в суді першої інстанції не перевірено показань обвинуваченого щодо тиску чи застосування фізичного насильства з боку конкретних осіб під час досудового розслідування відносно нього, в тому числі ініціюванням здійснення офіційного розслідування уповноваженим органом.

Додатково захисник звертає увагу, в заяві потерпілий ОСОБА_9 вказував, що 17.05.2022, близько 14.00 год. з автомобіля «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. О. Гончара, 79 невідома особа шляхом проникнення до салону автомобіля викрала його мобільний телефон «HUAWEI P8 Lite», та протокол огляду місця події від 17.05.2021 і фототаблиці до нього, де зафіксовано наявність ліворуч на панелі приборів кріплення для мобільного телефону, яке на момент огляду є порожнім. Однак, на думку сторони захистку, це не доводить факт викрадення мобільного телефону саме ОСОБА_8 .

Крім того, повідомлення особі про підозру від 17 вересня 2021 року, яке надано суду для дослідження не відповідає вимогам ст.277 КПК та не відображає фактичних обставин кримінального правопорушення.

Відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має значення не тільки для аргументації висновків слідчого, прокурора, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, а також для реалізації права підозрюваного на захист.

Апелянт вказує, що незважаючи на те, що чинним КПК України не передбачені наслідки неспівпадіння викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про підозру і обвинувальному акті, усталена судова практика свідчить про те, що випадки коли обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не збігається з викладом фактичних даних у повідомленні про підозру мають визнаватися істотним порушенням КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про його участь в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслав.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення суду першої інстанції обґрунтованим і законним, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягаєіз наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , правильно кваліфікувавши його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Так, вина ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих злочинів підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені у районному суді.

Обвинувачений ОСОБА_8 у суді першої інстанції вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та показав, що інкримінованих йому злочинів не вчиняв, чому став об`єктом інтересу з боку правоохоронних органів йому невідомо. Щодо його показань 17.09.2021 під час слідчого експерименту обвинувачений стверджував, що ці показання надавалися ним під тиском невідомих йому працівників поліції. У зв`язку з непричетністю до злочинів просив його виправдати.
Однак, незважаючи на невизнання вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вона повністю доводиться зібраними та дослідженими належним чином судом першої інстанції доказами.

Так, відповідно до заяви від 17 травня 2021 року потерпілого ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення останній зазначив, що 17 травня 2021 року, близько 14.00 год., з автомобіля «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. О.Гончара, 79 невідома особа шляхом проникнення до салону зазначеного автомобіля викрала його мобільний телефон «HUAWEI P8 lite».
Факт викрадення мобільного телефону, місце розташування автомобіля потерпілого, загальна обстановка відображені у протоколі огляду місця події від 17.05.2021 та фототаблиці до нього, зокрема, зафіксована наявність ліворуч на панелі приборів кріплення для мобільного телефону, яке на момент огляду є порожнім.
Протоколом огляду відеозапису, отриманого слідчим у порядку ст. 93 КПК України, підтверджуються дії обвинуваченого, який 17.05.2021, о 13.51 год. перебуває поруч з автомобілем «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 79 по вул. О.Гончара у м. Києві, підійшовши до нього з боку вул. Дмитрівської. Далі ОСОБА_8 повернув ліворуч, в бік кабіни зазначеного автомобіля, затримавшись у вказаному місці на нетривалий час, ОСОБА_8 перетнув вулицю О.Гончара та попрямував у протилежному напрямку, тобто у напрямку вул. Дмитрівської.
Постановою слідчого від 03.09.2021 CD-R диск з записом з камер відеоспостереження визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.
За участю обвинуваченого 17.09.2021 проведений слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_8 надав детальні та послідовні показання щодо обставин викрадення ним мобільного телефону потерпілого ОСОБА_9 .
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що отримані під час слідчого експерименту показання обвинуваченого щодо його дій на місці вчинення злочину повністю збігаються з обставинами, які зафіксовані камерами зовнішнього відеоспостереження, зокрема, напрямок руху ОСОБА_8 перед вчиненням крадіжки, маршрут його підходу до кабіни автомобіля, шляхи відходу після викрадення мобільного телефону.
Згідно з висновком товарознавчої експертизи від 15.09.2021 ринкова вартість телефону марки «HUAWEI P8 lite» 2017 року, модель PRA-LA1, за станом на 17.05.2021 становила 1 586, 33 грн.
Перевіряючи твердження обвинуваченого у частині примусового надання показань під час слідчого експерименту, судом першої інстанції як свідок допитана слідчий Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 , яка зазначила, що ОСОБА_8 показання давав добровільно, будь-якого тиску на нього не здійснювалося. До слідчого експерименту вона нагодувала ОСОБА_8 , на її запитання, чи добровільно обвинувачений бере участь у слідчому експерименті та надає показання, отримала позитивну відповідь.
Суд першої інстанції також надав належної оцінки зафіксованій на відеоносії поведінці обвинуваченого під час слідчого експерименту, де ОСОБА_8 виглядає спокійним та врівноваженим, відсутні ознаки його знервованості та заляканості.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що показання обвинуваченого про застосування до нього незаконного примусу спрямовані на введення суду в оману з метою уникнути передбаченого законом покарання.
Крім того, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не посилається на будь-які докази, які б підтверджували, що заява про погане поводження з обвинуваченим ОСОБА_8 є небезпідставною. Як неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх рішеннях, щоб у компетентних органів виник обов`язок провести розслідування за заявою про застосування методів, які порушують статтю 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, така заява має бути «небезпідставною». Тобто особа, яка заявляє про погане поводження з нею, має навести конкретні обставини такого поводження і надати певне підтвердження цим обставинам або, якщо це неможливо з об`єктивних причин, повідомити інформацію, яка дає можливість перевірити, чи має заява певні підстави (постанова від 29 жовтня 2019 року у справі № 515/2020/16-к) .

У цьому провадженні ні обвинувачений, ні його захисник із заявами про тиск з боку правоохоронних органів до прокуратури не звертались. Зазначені захисником у апеляційній скарзі відомості не містять інформації про використання насильства чи психологічного тиску з метою примусити обвинуваченого ОСОБА_8 діяти всупереч його волі. Тому суд апеляційної інстанції відхиляє цей довід, як необґрунтований.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_10 , зафіксованої у протоколі від 24.06.2021 прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію, потерпілий зазначив, що 24.06.2021, у період від 14.30 год. до 15.00 год. невстановлена особа вчинила викрадення барсетки з автомобілі марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_5 . Подія мала місце за адресою м. Київ, бульв. Тараса Шевченка , б. 1. У сумці знаходилося посвідчення водія, банківські картки та грошові кошти у сумі 500 грн.
Так, допитаний в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що влітку 2021 року, точної дати він не пам`ятає, він працював водієм на автомобілі марки «ГАЗ». Перебуваючи за адресою - м. Київ, бульв. Тараса Шевченка, 1, він відійшов від автомобіля, щоб подивитися на роботу вантажників. Через спекотну погоду вікна в салоні машини були відкриті, двері були закриті. Коли ж потерпілий повернувся до свого автомобіля, він виявив, що зникла його сумка, яка лежала у салоні, між сидіннями. Викрадення відбулося з правого боку, зі сторони пасажирських дверей. Обвинуваченого він не бачив. У сумці були гроші у сумі 500 грн., документи та ключі. Шкода йому не відшкодована.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.06.2021 та фототаблиці до нього встановлено, що автомобіль потерпілого перебуває поблизу будинку за адресою - АДРЕСА_4 . Вікна в автомобілі відкриті. Як заявив ОСОБА_10 , з салону зникла його барсетка. Під час проведення вказаної слідчої дії виявлені камери зовнішнього відео спостереження, які розташовані на стіні будинку за вказаною адресою. На виконання доручення слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 від 25.06.2021 працівником оперативного підрозділу за допомогою системи відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто» виявлені відеозаписи з камер відеоспостереження, на яких зафіксована особа, причетна до вказаного злочину.
Переглядом зазначених відеозаписів в суді першої інстанції, зроблених з них скрін-шотів встановлено, що особа, схожа на обвинуваченого, 24.06.2021 о 15.29 год. перебуває поблизу автомобіля потерпілого ОСОБА_10 , після крадіжки вказана особа, ховаючи барсетку потерпілого до поліетиленового пакету, переходить на протилежний бік бульв. Тараса Шевченка. У подальшому камери відео спостереження фіксують ОСОБА_8 , який входить до ТЦ «Метроград», утримуючи у руках поліетиленовий пакет.
Вказані обставини закріплені протоколами від 30.06.2021 перегляду відеозапису. CD-R диски, на яких міститься зображення обвинуваченого ОСОБА_8 у момент вчинення злочину та після нього, постановою слідчого від 30.06.2021 визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження та досліджені судом першої інстанції під час розгляду справи.
Обставини вчинення зазначеного злочину підтверджені самим ОСОБА_8 під час проведення з ним 22.07.2021 слідчого експерименту, де обвинувачений на місці події продемонстрував послідовність своїх дій щодо викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 .
Таким чином, суд першої інстанції встановивши фактичні дані, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у своїй сукупності, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_8 зазначеного злочину та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази скоєння ним інкримінованого злочину є голослівними та таким, що в повній мірі спростовуються належним чином дослідженими судом першої інстанції доказами.

Твердження захисника про неспівпадіння викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленнях про підозру і обвинувальному акті також не знайшли свого підтвердження.

Згідно зі ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував обставини вчинення та суспільну небезпеку злочину, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, вказаний злочин вчинив в період іспитового строку. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, не встановлено. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, суд першої інстанції визнав рецидив злочинів.

Відтак, районний суд призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши положення ст.ст.71, 72 КК України, яке відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації.

Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би були підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог апеляційної скарги, і не знаходить підстав для скасування або зміни вироку, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Головуючий :

Судді :