ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/199/23 Справа № 210/2035/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі.

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів проти власності, життя та здоров`я людини, за весь період відбування покарання має дев`ять стягнень, в тому числі три рази був поміщений до ДІЗО, останнє з яких - від 27 квітня 2022 року - є не погашеним та не знятим у встановленому законом порядку, має вісім заохочень, два в 2012 році, одне в 2013 році, два в 2015 році, три в 2016 році, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 01 грудня 2009 року, тобто не проявляє належних дій, спрямованих на доведення свого виправлення.

Суд першої інстанції встановив, що 16 жовтня 2016 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.101 КВК України позитивно, але згідно поданої заяви засуджений відмовився від переведення до дільниці соціальної реабілітації.

30 квітня 2019 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії відповідно ст.82 КК України, але у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеня виправлення, відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

30 липня 2020 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.81 КК України, але у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеня виправлення, відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

23 липня 2022 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».

Згідно з щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 23 липня 2022 року, - «засуджений не стає на шлях виправлення».

Суд першої інстанції зробив висновок, що в сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість злочинів, за які засуджений відбуває покарання, обставини їх вчинення, термін покарання, призначеного вироком суду, невідбуту частину покарання, строк попереднього ув`язнення зарахований в строк покарання, наявність діючого стягнення, безвідповідальне ставлення до праці, об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування ст.81 КК України - не встановлено, тому відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року, та постановити нову ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що на теперішній час ним відбуто три чверті строку покарання, а до повного відбуття покарання залишилось 1 рік 5 місяців.

Апелянт зазначив, що за місцем відбування покарання він характеризується посередньо, на проф обліку не перебуває, за місцем проживання він характеризувався позитивно, на спеціальних обліках не перебував, був працевлаштований, раніше не судимий.

Апелянт також зазначив, що свою вину він визнав повністю, щиро розкаявся, після звільнення він має намір працевлаштуватись, та створити сім`ю, крім того, він бажає вступити до лав ЗСУ для захисту держави від країни-агресора.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування норм закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2010 року, за ст.115 ч.2 п.п.6, 8, 12, ст.187 ч.4, ст.70 КК України, до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією усього особисто йому належного майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 06 липня 2010 року, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2010 року, залишено без змін.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою від 15 березня 2016 року, ОСОБА_7 зараховано у строк покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2010 року, строк попереднього ув`язнення з 26 листопада 2009 року по 06 липня 2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року, клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, залишено без задоволення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року, залишено без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року, клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, повторно залишено без задоволення.

Початок строку відбування покарання - 26 листопада 2009 року, кінець строку відбування покарання - 16 квітня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів провадження та характеристики, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів проти власності, життя та здоров`я людини, за весь період відбування покарання має дев`ять стягнень, в тому числі три рази був поміщений до ДІЗО, останнє з котрих від 27 квітня 2022 року є не погашеним та не знятим у встановленому законом порядку, має вісім заохочень, два в 2012 році, одне в 2013 році, два в 2015 році, три в 2016 році.

Також зазначено, що засуджений характеризується негативно, до праці на виробництві установи не виявив бажання бути залученим, доходів не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться безвідповідально, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, участі у виховних заходах, які проводяться в установі не бере. До загальноосвітнього навчання не залучався у зв`язку з наявністю відповідної освіти. Був залучений до професійно-технічного навчання до «Жовтоводського навчального центру №26» та у 2016 році здобув професію «маляр-штукатур». Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів. Згідно з вироку вину визнавав частково, оскаржував вирок, має позов, виконавчі листи до установи не надходили, однак і самосійних дій щодо його погашення засуджений не вчиняє. Не перебуває на профілактичному обліку установи.

Окрім того, зазначено, що 23 липня 2022 року було проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».

Відповідно до наказу МЮУ "Про затвердження Порядку формування та ведення Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту" № 2023/5 від 26.06.2018 підсистема «КАСАНДРА» забезпечує формування прогнозу вчинення особою повторного кримінального правопорушення, який ґрунтується на використанні машинного навчання та алгоритмів автоматизованих висновків (прогнозів), заснованих на результатах обробки великих структурованих масивів даних. Ступені ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення можуть бути визначені як низький, середній, високий, дуже високий.

Колегія суддів не приймає доводи засудженого, оскільки вказані доводи хоча і характеризують позитивно особу засудженого, проте не вказують на факт його виправлення, оскільки дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого.

З характеристики на засудженого ОСОБА_7 не вбачається, що він протягом всього періоду відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці бажав довести своє виправлення. З тексту підсистеми "КАСАНДРА" Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту вбачається, що ступінь ймовірної небезпеки для суспільства у ОСОБА_7 визначений як "СЕРЕДНІЙ".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4