Справа № 703/3861/22

УХВАЛА

23 січня 2023 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 14.11.2022 про відмову у задоволенні клопотання та щодо зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив:
Скаргу мотивувала тим, що 28 липня 2022 року звернулась до відділу поліції № 2 Черкаського РУ поліції ГУПН в Черкаській області із заявою про вчинення злочину.
Підставою звернення стало те, що їй на праві власності належить автомобіль марки «FORD» модель «TRANSIT», д.н.з. - НОМЕР_1 , який був придбаний за 132 359 грн. у ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 7141/2018/889953, який було оформлено у Сервісному центрі № 7141 РСЦ МВС в Черкаській області 05 квітня 2018 року.
Вказує, що у липні 2022 року їй стало відомо, що належний їй транспортний засіб вибув із володіння та користування її батька ОСОБА_6 , якому вона надавала право тимчасового користування цим автомобілем, шляхом «продажу по техпаспорту» останнім вказаного автомобіля громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та отримання прибутку в сумі 1300 доларів США, який у свою чергу перепродав аналогічним чином означене авто невідомим заявнику особам.
Заявник зауважує, що оскільки вона жодних доручень чи договорів купівлі-продажу відносно автомобіля не вчиняла та не надавала будь-кому права на розпорядження від її імені вказаним автомобілем, тому і звернулась із заявою про вчинення злочину до ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.
Не погодившись із таким рішенням ОСОБА_3 подала скаргу до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду у порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 жовтня 2022 року зобов`язано уповноважену особу відділу № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області внести до ЄРДР відомості, які вказані ОСОБА_3 у заяві про кримінальне правопорушення від 28 липня 2022 року.
03 листопада 2022 року до ЄРДР було внесено відомості про незаконне розпорядження належним автомобілем марки «FORD» модель «TRANSIT», д.н.з. НОМЕР_1 .
11 листопада 2022 року ОСОБА_3 звернулась до дізнавача ОСОБА_4 із клопотанням про винесення постанови про розшук транспортного засобу, а саме автомобіля марки «FORD» модель «TRANSIT», д.н.з. НОМЕР_1 .
25 листопада 2022 року отримала копію постанови дізнавача СД ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання потерпілої.
Вважає дану постанову дізнавача незаконною, оскільки фактичною підставою для відмови у задоволенні клопотання про розшук транспортного засобу стало те, що між нею та її батьком ОСОБА_6 , мали місце цивільно-правові відносини, які вирішуються у порядку цивільного судочинства.
Вказує, що висновок дізнавача є помилковим навіть з призми того, що відносини щодо відчуження автомобіля поза її волею є предметом досудового розслідування у рамках конкретного кримінального провадження, що уже виключає цивільно-правовий аспект.
Оскільки розшук транспортного засобу КПК прямо не визначені як слідчі (розшукові) дії, однак беручи до уваги, що автомобіль є предметом кримінального проступку, відомості про який внесені до ЄРДР, а також той факт, що Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах констатувала необхідність здійснення судового контролю щодо законності дій органу досудового розслідування в контексті розшуку транспортного засобу саме слідчим, то вважає, що має право на подачу скарги до слідчого судді у порядку, передбаченому п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, з метою судового контролю за законністю дій дізнавача ОСОБА_4 щодо відмови у задоволенні клопотання про розшук автомобіля.
На підставі наведеного, ОСОБА_3 просила прийняти до розгляду дану скаргу та постановити ухвалу, якою скасувати постанову дізнавача СД ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 14 листопада 2022 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 11 листопада 2022 року та зобов`язати дізнавача СД ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винести постанову про розшук транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «FORD» модель «TRANSIT», тип - загальний легковий вантажопасажирський, рік випуску 1993, об`єм двигуна 2496 куб.см, колір - білий, тип пального - дизельне паливо, номер кузова (шасі) - НОМЕР_2 , д.н.з. - НОМЕР_1 .
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 січня 2023 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , скасовано ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2022 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 14 листопада 2022 року та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій (в порядку ст.. 303 КПК України) та призначено розгляд скарги у відкритому судовому засіданні на 23 січня 2023 року.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, однак представник заявника адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із заявою, в якій просив розглянути скаргу без участі заявника та її представника, вимоги заявлені у скарзі підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Дізнавач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Враховуючи положення ч. 4 ст.107 та ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги без участі заявника та дізнавача.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
Слідчий суддя - суддя, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Стаття 40-1 КПК України передбачає, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
11 листопада 2022 ОСОБА_3 звернулась до сектору дізнання ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з письмовим клопотанням про винесення постанови про розшук належного їй на праві власності транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «FORD» модель «TRANSIT», тип - загальний легковий вантажопасажирський, рік випуску 1993, об`єм двигуна 2496 куб.см, колір - білий, тип пального - дизельне паливо, номер кузова (шасі) - НОМЕР_2 , д.н.з. - НОМЕР_1 .
Постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 14 листопада 2022 року у задоволенні вищевказаного клопотання потерпілої ОСОБА_3 про розшук автомобіля - відмовлено.
Так, в порядку ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора, прийняте за результатами розгляду клопотання учасника кримінального провадження в порядку ст. 220 КПК України, про відмову в його задоволенні про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Зазначеною нормою закону не передбачено оскарження слідчому судді постанови слідчого/дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про розшук транспортного засобу, розшук автомобіля і внесення відповідної інформації до спеціальної інформаційно-пошукової системи органу поліції КПК прямо не визначені як слідчі (розшукові) дії чи засоби забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, у пункті 19 постанови Великої Падати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №266/1617/19 зроблено висновки, що підставами застосування розшуку автомобіля і внесення відповідної інформації до спеціальної інформаційно-пошукової системи є насамперед відомості про те, що транспортний засіб може бути предметом, знаряддям чи засобом кримінального правопорушення. Зазначені відомості підлягають перевірці шляхом встановлення місця перебування й огляду автомобіля, дослідження його ідентифікаційних ознак, співставлення останніх із наявною у правоохоронних органів інформацію, з`ясування наявності чи відсутності слідів кримінального правопорушення або інших даних, що можуть свідчити про причетність транспортного засобу до кримінально караних діянь.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду констатувала (п.20 постанови від 18.03.2020), що наведені заходи спрямовані на захист прав і законних інтересів потерпілих від кримінальних правопорушень та інших осіб, забезпечення оперативності й ефективності досудового розслідування, повного, всебічного й неупередженого з`ясування обставин злочинів і притягнення кожного з винних до кримінальної відповідальності в міру його вини та виконання інших завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України.
У зв`язку із цим ВП ВС вказала, що судовий контроль законності дій і рішень органів досудового розслідування належить до виключної компетенції слідчого судді за встановленою КПК процедурою. Така процедура включає сукупність гарантій, необхідних для дотримання справедливого балансу між захистом прав особи й інтересів держави та суспільства (п.24 постанови від 18.03.2020).
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, серед іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків, тощо.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У кримінальному провадженні, за змістом ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 2 ст. 92 КПК України).
Збирання доказів регламентовано ст. 93 КПК України, за змістом якої збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
В постанові дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 14 листопада 2022 року не в повній мірі обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій дізнавач дійшов до вказаного висновку про відмову в задоволенні вищевказаного клопотання потерпілої ОСОБА_3 про розшук автомобіля.
Щодо вимоги заявника про зобов`язання дізнавача СД ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винести постанову про розшук транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «FORD» модель «TRANSIT», д.н.з. - НОМЕР_1 , слідчий суддя зазначає, що прийняття зазначеного рішення входить виключно до повноважень дізнавача та прокурора.
Так, згідно з ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.
Слідчий суддя в межах своїх повноважень, може розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування та відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду такої, винести одну із ухвал, про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Відтак, прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування належить виключно до компетенції органу досудового розслідування, а не слідчого судді. Крім того, втручання суду в діяльність органів досудового розслідування суперечить ст.19 Конституції України. Даний перелік є вичерпним, а відтак, оскільки суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України, вимога заявника ОСОБА_3 про зобов`язання дізнавача СД ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 винести постанову про розшук транспортного засобу - задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.303- 307 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 14.11.2022 про відмову у задоволенні клопотання та щодо зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 14.11.2022 про відмову у задоволенні клопотання.
В задоволені решти вимог за скаргою відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 27 січня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1