КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4043/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 369/9513/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2022 року задоволено клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.11.2022 року включно щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця смт. Покотилівка Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подали апеляційні скарги з доповненнями, в яких просили скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Крім того, захисником ОСОБА_7 надіслано засобом електронного зв`язку апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_6 та адвокат зазначають, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою. Слідчий суддя не розглянув реальної можливості застосування альтернативного запобіжного заходу. На даний час підозрюваний активно сприяє досудовому розслідуванню. Крім того, кваліфікація кримінального правопорушення є завищеною, оскільки смерть постраждалого можливо настала внаслідок падіння.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 також зазначає, що затримання підозрюваного ОСОБА_6 відбулося без ухвали слідчого судді, хоча від інкриміновані події до затримання минуло декілька днів.

Крім того, розгляд клопотання мав відбутися не у Києво-Святошинському районному суді Київської області, а в Ірпінському міському суді Київської області, адже адміністративний центр Бучанського району є місто Буча, яке знаходиться в юрисдикції Ірпінського міського суду.

Також, слід врахувати позитивну характеристику ОСОБА_6 , наявність постійного місця проживання, роботи, на утриманні в нього перебувають двоє дітей. На даний час підозрюваний активно сприяє досудовому розслідуванню, приймає участь у слідчих діях, тому відсутні будь які ризики передбачені ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 під вартою не забезпечується право на отримання належної медичної допомоги. Крім того, належним чином не враховано перебування на обліку у психіатра померлого, що не виключає також і перебування підозрюваного в стані необхідної оборони.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002985 від 28.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що в ніч з 24.09.2022 року на 25.09.2022 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптових неприязних відносин між ним та сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сумісного вживання алкогольних напоїв, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті останньому, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс численні удари по голові потерпілого, від чого останній помер на місці вчинення кримінального правопорушення.

Після цього ОСОБА_6 за допомогою ножа відділив потерпілому' голову та на автомобілі вивіз у поле, що поряд з автодорогою сполученням «Білогородка -Боярка», імітуючи його зникнення, де його труп знаходився до 28.09.2022 року. Відділену голову від трупа сина ОСОБА_6 приховав на узбіччі дороги поблизу ЖК «Софія Київська» в с. Софіївська Борщагівка.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1314 від 29.09.2022 року смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми з набряком - набуханням головного мозку та субархноїдальним крововиливом.

28.09.2022 року о 22 год. 00 хв. (час фактичного затримання о 21 год.00 хв.) ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28.09.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

30.09.2022 року начальник відділення СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2022 року клопотання органу досудового розслідування задоволено та застосовано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.11.2022 року включно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала.

Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчим суддею, судом (наприклад, статті 157, 163, ч. 5 ст. 234, 260 КПК України), так і слідчими, прокурорами (зокрема, статті 134, 271, 276 КПК України).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має бути співмірним зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи, що стандарт достатніх підстав (доказів) є нижчим ніж стандарту обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, доказів, які пов`язують підозрюваного до кримінального правопорушення, достатньо аби виправдати подальше розслідування та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами.

Зокрема причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення на даному етапі досудового розслідування підтверджується: рапортом про реєстрацію повідомлення до ЄО РУП про виявлення трупа; протоколом огляду місця події від 28.09.2022 року; протоколом обшуку від 28.09.2022 року за місцем вчинення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_10 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 1314 від 29.09.2022 року та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Доводи апеляційної скарги про неправильну кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення колегія суддів відхиляє як такі, що не входять до компетенції розгляду суду апеляційної інстанції при вирішенні апеляційної скарги на ухвалу про застосування запобіжного заходу.

При цьому на даному етапі провадження колегія суддів не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Крім того, останній може незаконно впливати на свідків для уникнення кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, зміни їх показань, оскільки всі необхідні слідчі дії ще не проведено.

Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, при цьому було враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Ризики про які зазначає орган досудового розслідування у клопотанні обґрунтовані, належним чином підтверджені доданими матеріалами, тобто прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

На думку колегії суддів, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило смерть людини, тому доводи про не розгляд слідчим суддею можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави підлягають відхиленню як необґрунтовані.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Стосовно доводів захисника про не забезпечення належної медичної допомоги підозрюваному в умовах тримання під вартою колегія суддів звертає увагу, що зазначені обставини підлягають перевірці слідчим суддею в порядку ст. 201 КПК України, оскільки виникли після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу, відтак вказані доводи не підлягають розгляду колегією суддів, тому що остання перевіряє ухвалу слідчого судді на момент її постановлення, а саме станом на 30.09.2022 року.
Також, доводи захисника про незаконність затримання ОСОБА_6 без ухвали слідчого судді колегія суддів не приймає до уваги, оскільки їх перевірка належить до виключної компетенції слідчого судді в порядку ст. 206 КПК України.
З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів не вбачається порушення органом досудового розслідування під час звернення із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою правил підсудності, тому доводи захисника в цій частині є безпідставними.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року, якоюзадоволено клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво -Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.11.2022 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4