ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0001819, № 0000942 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч. 1 ст. 309, ч.3 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 розуміючи, що на території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022 затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022 затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено та продовжено воєнний стан, вчинив злочин за наступних обставин.

23.11.2022 року близько 12 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на Привокзальній площі в м. Фастів Київської області побачив ОСОБА_5 , який знаходячись біля одного з магазинів розмовляв по своєму мобільному телефону марки «Motorolla» модель «Мoto E 20». В результаті чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел в цей же день, близько 12 год. 25 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, прослідував за потерпілим, який сів у маршрутку № 10, щоб їхати додому. Далі ОСОБА_4 прослідував за ОСОБА_5 , де останній вийшовши з маршрутки на повороті на пров. Броварський м Фастів, та пішов по даному провулку, і коли потерпілий впав поблизу буд. № 22, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий впав допомагаючи йому піднятися викрав з внутрішнього карману куртки:мобільний телефон марки ««Motorolla» модель «Мoto E 20» вартістю 3519,20 грн.;чохол у вигляді книжки, чорного кольору, зі шкірозамінника, вартістю 156 грн.;карту пам`яті марки «ADATA», об`ємом 32 Гб, вартістю 272 грн.; сім-карту мобільного оператора «Київстар» з номером « НОМЕР_1 », вартістю 100 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши цим потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 4147,20 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього, 23.11.2022 року близько 12 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на Привокзальній площі в м. Фастів Київської області побачив ОСОБА_5 , який знаходячись біля одного з магазинів розмовляв по своєму мобільному телефону марки «Motorolla» модель «Мoto E 20». В результаті чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел в це же день, близько 12 год. 25 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, прослідував за потерпілим, який сів у маршрутку № 10, щоб їхати додому. Далі ОСОБА_4 прослідував за ОСОБА_5 , де останній, вийшовши з маршрутки на повороті на пров. Броварський у м. Фастів Київської області,пішов по даному провулку, і коли потерпілий впав поблизу будинку № 22, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий впав допомагаючи йому піднятися, з внутрішнього карману куртки викрав, тобто незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серія НОМЕР_2 виданим Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.09.1996 року, в обкладинці якого знаходилась фотокопія картки платника податків на ім`я ОСОБА_5 та кольорова фотокартка із зображенням ікони «Божої Матері», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 19.12.2022 близько 09 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи неподалік магазину «Дорожній», що по вул. Якубовського у м. Фастів Київської області, на асфальтному покритті помітив паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, підійшовши та оглянувши який, за відомими йому зовнішніми та запаховими ознаками зрозумів, що дана речовина є нарковмісною, оскільки раніше її вживав. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне придбання наркотичного засобу - канабісу для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, ОСОБА_4 , підняв з асфальтного покриття паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, чим незаконно придбав та помістив його до правої кишені пальто, в яке був одягнутий, чим розпочав незаконно зберігати наркотичний засіб канабіс, для особистого вживання, без мети збуту.

19.12.2022 о 10 год. 36 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на площі Привокзальна в м. Фастів Київської області був зупинений працівниками Фастівського районного управління поліції та в подальшому затриманий. Під час особистого обшуку в правій кишені пальто, в яке був одягнутий ОСОБА_4 , виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Згідно з висновком експерта надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходиться в суміші з дозрілим насінням, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Дозріле насіння до наркотичного засобу не відноситься. Маса канабісу ( в перерахунку на висушену речовину) становить 11,59 г.

Канабіс згідно із «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Списку №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса канабісу від 5 г. до 500 г. становить розмір наркотичного засобу, за придбання та зберігання якого настає кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфікуються як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

З огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини та кваліфікацію кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальних актах і повністю визнав свою вину, отримавши згоду учасників, суд, з`ясувавши добровільність позиції ОСОБА_4 , у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу, стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальних актах , відповідають дійсності.

При цьому ОСОБА_4 вказав що він щиро кається і шкодує про вчинене.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч. 1 ст. 309, ч.3 ст.357 КК України за вище встановлених обставин.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Прокурор вказав на те, що вина обвинуваченого у вчиненому доведена повністю, обвинувачений вину визнав повністю, тому просив призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 років обмеження волі, за ч.3 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 50 КК України, а саме те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Оцінюючи позицію прокурора про необхідність звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання може мати місце у даному випадку з огляду на таке.

Згідно положень ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого та його поведінку після вчинення, а саме те, що він щиро розкаюється у вчиненому, особу винного, зокрема те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває.

Крім того, зі змісту досудової доповіді, наданої Фастівським районним відділом № 2 філією державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області № 32/35/1804-23 від 27.03.2023 року, вбачається можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без застосування покарань пов`язаних з позбавленням волі або обмеженням волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства.

За вказаних обставин, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховуючи сукупність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та дані, які характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку про наявність підстав для застосування положень ст.75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене правопорушення, яке буде слугувати для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_4 .

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене правопорушення, яке буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи під час досудового розслідування, розмір витрат згідно висновку № СЕ-19/111-22/55021-НЗПРАП від 19.12.2022 становить 1132 грн. 68 коп.

Відповідно до ст. 124 КПК України вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч. 1 ст. 309, ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

-за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку - 11.04.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп. на користь держави за проведення судової експертизи.

Речові докази у справі після набуття вироком законної сили, а саме:

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серія НОМЕР_2 виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.09.1996 року, картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 , кольорова фотокартка із зображенням ікони «Божої Матері», мобільний телефон марки ««Motorolla» модель «Мoto E 20» IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 , чохол у вигляді книжки, чорного кольору, зі шкірозамінника, карту пам`яті марки «ADATA», об`ємом 32 Гб, переданого на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 - залишити останньому;

-речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (в перерахунку на висушену речовину) 11,59 г, яку поміщено до поліетиленового пакету, на якому наявні пояснювальні написи, які передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУ НП в Київській області - знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області. з підстав, передбачених ст. 394 КПК України

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1