справа № 361/1216/23
провадження № 1-кс/361/247/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Броварського РУП ГУНП у Київській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2023 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 , в якій заявник просить зобов`язати службових осіб Броварського РУП ГУНП у Київській області, уповноважених на прийняття та реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 13.02.2023 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України та зобов`язати їх надати заявнику ОСОБА_4 або його представнику адвокату ОСОБА_3 відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судове засідання належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду скарги, учасники справи не з`явилися, адвокат ОСОБА_3 направив до суду клопотання про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує та просить задовольнити.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, а також факт продовження карантинних заходів з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів та, відповідно до ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши скаргу та дослідивши наявні матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 13.02.2023 за реєстровим №С-94 Броварським РУП ГУНП у Київській області прийнято заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України, в якій ОСОБА_4 просить внести до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. В обґрунтування заяви посилається на те, що він являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою. В той же час його мати ОСОБА_5 , у 2020 році звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю на земельну ділянку, не маючи жодних прав на неї, намагалася у шахрайський спосіб заволодіти вказаним майном, вводячи суд в оману не зазначаючи про власників зазначеного майна. Київським апеляційним судом було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4 , скасовано як безпідставне рішення Броварського районного суду Київської області та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Оскільки постанова Київського апеляційного суду від 18.01.2023 у справі набрала законної сили з моменту її прийняття, то зазначені в судовому рішенні обставини і факти можуть бути використані як докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Як зазначено у скарзі та не спростовано органом досудового розслідування, станом на дату звернення до суду з вказаною скаргою відомості про вчинене кримінальне правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та досудове слідство не розпочато.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Тому безпідставними є доводи представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 про порушення положень ст. 214 КПК України, які передбачають обов`язковість внесення до ЄРДР відомостей за заявою або повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень та, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з положень ст. 214 КПК України, Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора за №298 від 30.06.2020, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: 1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу 2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; 3) порушення прав та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; 4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також 5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У цьому контексті Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: 1) "... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ..." (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); 2) "… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР" (постанова від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Дослідивши зміст долученої до скарги заяви про наявність в діях ОСОБА_5 , на думку адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що вона не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Доводів заявника про те, що ОСОБА_5 в судовому порядку намагалася визнати право власності на майно не зазначаючи про власників такого майна і Київським апеляційним судом було визнано її позов безпідставним, об`єктивно не достатньо для того щоб розпочати кримінальне переслідування особи, зазначеної в заяві.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини "Артіко проти Італії" від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних, а відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).

Слідчий суддя звертає увагу, що розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 , оцінка поданої останнім заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак складу злочину не надається, а лише перевіряється, чи містить така заява виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 , на бездіяльність службових осіб Броварського РУП ГУНП в Київській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Броварського РУП ГУНП у Київській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1