Справа № 761/3558/22
Провадження № 1-кс/761/2318/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суду міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 31.12.2021 про закриття кримінального провадження

№ 0000099, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ст. 288 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 31.12.2021 про закриття кримінального провадження

№ 0000099, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ст. 288 КК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що постановою слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 31.12.2021 кримінальне провадження № 0000099, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ст. 288 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому, адвокат зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, прийнятою без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин скоєних кримінальних правопорушень. Так, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було проведено слідчий експеримент з водієм автомобіля «Hyundai», в той же час присутність потерпілого під час вказаного експерименту забезпечена не була.

Крім того, адвокат в своїй скарзі зазначає, що слідчим не вжито всіх заходів для встановлення свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, а відтак передчасно закрито кримінальне провадження. Також, як підставу для скасування вищезазначеної постанови адвокат зазначає те, що слідчим не проведено відповідних слідчих дій для встановлення осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 288 КК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити і скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, крім того, зазначив, що потерпілі зверталися до слідчого з клопотанням про допит свідків, водночас слідчим вказані клопотання не розглянуті, свідки не допитані. Також адвокат відзначив, що під час проведення слідчого експерименту понятими і свідками були зазначені зауваження щодо проведення вказаного слідчого експерименту, в той же час вказані зауваження слідчим в протоколі не зазначено.

Слідчий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, оскільки, на його думку, вказана постанова є обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, так як під час здійснення кримінального провадження були проведені всі відповідні експертизи та допитані всі свідки вказаної дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин і механізму пригоди. Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 288 КК України, слідчий зазначив, що висновком експерта було встановлено невідповідність нанесеної дорожньої розмітки вимогам, водночас нанесення вказаної розмітки відбулося невстановленими особами, які під час досудового розслідування не встановлені.

Слідчий суддя, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, дійшов висновку про наступне.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з долучених до скарги матеріалів, СУ ГУ НП в Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000099 від 19.02.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ст. 288 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, однак з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий при винесені постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова повинна містити, зокрема, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відтак, постанова про закриття кримінального провадження повинна відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Водночас, зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були повністю дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Так, слідчим ОСОБА_3 під час проведення досудового розслідування не було проведено всіх передбачених КПК України слідчих (розшукових) дій для встановлення осіб, відповідальних за належне утримання доріг та забезпечення умов безпеки руху.

Як вбачається з висновку експерта від 24.02.2021 №10360/12533/12534/12535/1404/1405 за результатами проведення судової комплексної автотехнічної, фототехнічної, дорожньо-технічної експертизи та експертизи відео-,звукозапису, організація дорожнього руху в місці, де сталася дорожньо-транспортна пригода, не відповідала вимогам розділу 3 та п. 4.1.1 ДСТУ 3587-1997 та п. п. 5.3.1, 5.3.2 ДСТУ 2587:2010 і дані невідповідності, з технічної точки зору, знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, під час досудового розслідування був встановлений причино-наслідковий зв`язок невідповідності дорожньої розмітки із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, водночас матеріали кримінального провадження не містять відомостей про проведення слідчим всього комплексу слідчих (розшукових) дій для встановлення осіб, відповідальних за належне утримання доріг та забезпечення умов безпеки руху на ділянці дороги. де трапилася дорожньо-транспортна пригода.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження також наявні вказівки слідчому у відповідності до ст. 39 КПК України, в той же час, в матеріалах кримінального провадженні відсутні відомості щодо виконання слідчим певної частини таких вказівок.

За таких обставин, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Викладене свідчить про те, що обставини, дорожньо-транспортної пригоди та організація дорожнього руху в місці, де сталася дорожньо-транспортна пригода, яка відбулася 19.02.2020, не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

В п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України» в п. 55 зазначив, що мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельнішим, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення від 19.07.2012 у справі «Алексахін проти України», п. 55).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження № 0000099 від 19.02.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ст. 288 КК України.

При цьому, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження повинно бути закрите після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000099 від 19.02.2020 слідчим була допущена неповнота проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не всі обставини події були з`ясовані в повному обсязі, що свідчить про порушення вимог процесуального закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження та його передчасність, у зв`язку з чим постанова слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 31.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0000099 від 19.02.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ст. 288 КК України, підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 9, 25, 91, 93, 110, 303, 306, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 31.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0000099, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ст. 288 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 31.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0000099, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ст. 288 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1