Справа № 204/4547/23
Провадження № 1-кс/204/1207/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000162 від 17.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000162 від 17.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Донецькій області знаходиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (м. Покровськ Донецької області). Розпорядженням Верховного Суду України від 08.04.2022 №17/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

В ході досудового розслідування встановлено, що 16.03.2023, приблизно о 21 годині 55 хвилин на автодорозі Н-20 сполученням с. Олексієво-Дружківка м. Дружківка, Краматорського району, Донецької області, на ділянці дороги 35 км, рухався автомобіль марки «MercedesBenz» моделі ML400CDI, номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Литви), під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 . Під час руху водій ОСОБА_4 не впорався з керуванням, виїхав поза межі проїжджої частини, де допустив перекидання керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого водій ОСОБА_4 загинув 16.03.2023 о 23:55 год. у медичному закладі, пасажири автомобіля - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали тілесні ушкодження.

В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події 17.03.2023 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП в Донецькій області оглянуто та вилучено автомобіль марки «MercedesBenz ML400CDI», номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Литви), яким керував військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 . Після вилучення, вказаний транспортний засіб 17.03.2023 переданий на відповідальне зберігання на територію будівельного складу «Будмаркет» за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Дружківка, вул. Красная, 11. Крім того, вказаний автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 17.03.2023.Вказаний транспортний засіб може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.У слідства є достатні підстави стверджувати, що вказаний транспортний засіб є знаряддями злочину та зберіг на собі його сліди, оскільки при ДТП отримав механічні пошкодження.На теперішній час у слідчого, з метою здійснення швидкого, всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадження та прийняття кінцевого процесуального рішення у встановлені законодавством розумні строки, виникла процесуальна необхідність у проведенні процесуальних дій з вказаним автомобілем, який постановою слідчого від 17.03.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, для встановлення обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження.

З метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортного засобу, трасологічної та автотехнічної експертиз, збереження вилучених об`єктів, предметів та речей, які є речовими доказами у кримінальному провадженні та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі його повернення є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості доказу. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, вказаних предметів, які є речовими доказами та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.З огляду на те, що, що вилучене майно під час огляду визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, є доказом злочину та має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення з боку винних осіб та у разі зволікання з наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик його знищення або переховування, тощо, прокурор просив розглянути клопотання у відсутності власників вилученого майна. З огляду на викладене, прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурором в судове засідання подана заява про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна та представника такого власника, у зв`язку із необхідністю забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області від 17.03.2023 року по кримінальному провадженню №0000162 від 17.03.2023 визнано речовим доказом вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.03.2023 автомобіль марки «MercedesBenz ML400CDI», номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Литви), яким керував військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_4 .

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000162 від 17.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «MercedesBenz ML400CDI», номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Литви),вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 17.03.2023 року, шляхом позбавлення права користування, розпорядження вказаним майном та його відчуження у будь-якій спосіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно направити власнику майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1