Номер провадження: 11-сс/813/1668/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ТОВ «Одесабуд» ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника власника майна ТОВ «Одесабуд» ОСОБА_7 про відвід прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 в межах розгляду апеляційної скарги директора ТОВ «ОДЕСАБУД» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000107, внесеного до ЄРДР 31.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. ч. 1, 3 ст. 382 КК України,-

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга директора ТОВ «ОДЕСАБУД» - ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000107, внесеного до ЄРДР 31.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. ч. 1, 3 ст. 382 КК України, в якій також порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
У судовому засіданні при розгляду клопотання директора ТОВ «ОДЕСАБУД» ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000107, внесеного до ЄРДР 31.07.2020 року, представник власника майна ТОВ «Одесабуд» ОСОБА_7 заявив відвід прокурору ОСОБА_6 , який обґрунтований тим, що прокурор є упередженим, має особисту зацікавленість у тому, щоб припинити господарську діяльність ТОВ «ОДЕСАБУД», ТОВ «СПОРТ-СЕРВІС» та ТОВ «Лідер-парк», оскілки неодноразово звертався до Київського райсуду м. Одеси із клопотаннями про арешт майна, які були задоволені, водночас у подальшому були скасовані апеляційним судом. А також, у період розгляду апеляційних скарг апеляційним судом, прокурор звертався до слідчого судді із клопотаннями про заборону будівельних робіт, що, на думку директора ТОВ «ОДЕСАБУД», свідчить про упередженість прокурора.

У судовому засіданні апеляційного суду власник майна ОСОБА_8 підтримав доводи заяви представника власника майна ТОВ «Одесабуд» ОСОБА_7 про відвід прокурору та просив його задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 , заперечував проти задоволення заяви та просив відмовити у задоволенні заяви про відвід, вважаючи її надуманою і необґрунтованою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Прокурор у кримінальному провадженні історично і нормативно відноситься до сторони обвинувачення і має ряд повноважень, за допомогою яких реалізується обвинувальна функція прокурора у змагальному кримінальному процесі. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України він зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливими для досягнення завдань кримінального провадження, аніж судді, оскільки він згідно зі ст. 36 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи. Вимога неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокурора зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.
Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження прокурором передбачає вчинення ним процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. Значення об`єктивності чи неупередженості прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а з іншого, недопущенню обвинувачення або засудження жодного невинуватого.
Отже, неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК України) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпечення законності (ст. 9 КПК України України).
Необ`єктивність або упереджене ставлення прокурора до учасників кримінального провадження є підставою для відводу (самовідводу) прокурора. Закріплення в національному законі загального переліку підстав для відводу прокурора від участі у кримінальному провадженні нарівні з нормами, які регулюють порядок призначення та заміни прокурора, забезпечує об`єктивність і неупередженість прокурора в кожному кримінальному провадженні.

Перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України. Так, відповідно до цієї норми прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
При чому цей перелік не є вичерпним, так як підстава, передбачена пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК України передбачає існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, і такі випадки неможливо передбачити і унормувати. Саме на це положення КПК посилається представник власника майна ТОВ «Одесабуд» ОСОБА_7 у заяві про відвід. Натомість, норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночність цієї обставини у кожному конкретному випадку.
З урахуванням позиції представника власника майна ТОВ «Одесабуд», в даному випадку апеляційний суд має встановити, чи наявні обставини, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість прокурора ОСОБА_6 .
Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість прокурора при прийнятті ним процесуальних рішень. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості прокурора, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або бути пов`язаними з ними. Із змісту заяви про відвід та висловленої під час судового засідання вбачається, що представник власника майна ТОВ «Одесабуд» ОСОБА_7 просить відвести прокурора від розгляду апеляційної скарги директора ТОВ «ОДЕСАБУД» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000107, внесеного до ЄРДР 31.07.2020 року. Отже, сумніви у неупередженості повинні виникати із тих фактів, що мають бути досліджені при вирішенні саме цього питання.
Представник власника майна ТОВ «Одесабуд» ОСОБА_7 пов`язує упередженість прокурора з його особистою зацікавленістю у тому, щоб припинити господарську діяльність ТОВ «ОДЕСАБУД», ТОВ «СПОРТ-СЕРВІС» та ТОВ «Лідер-парк».
Апеляційний суд звертає увагу, що для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Перевіряючи доводи, викладені у заяві про відвід прокурора, апеляційний суд зауважує, що можливість звернення прокурора до слідчого судді з відповідними клопотаннями, у тому числі і про арешт майна передбачене КПК України та є правом прокурора. Обґрунтованість кожного клопотання вирішується слідчим суддею в процесі його перевірки та розгляду.
За таких обставин сумніви представника власника майна ТОВ «Одесабуд» ОСОБА_7
стосовно необ`єктивності прокурора не визнаються обґрунтованими. Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не надав достатньої інформації щодо можливих видимих ознак неупередженості, як і доказів на підтвердження будь-яких обставин, зазначених у статті 77 КПК України, тому колегія суддів не може вважати такі сумніви об`єктивно виправданими. Отже заява про відвід прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 24, 75, 76, 80, 81, 370, 376, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

У задоволені заяви про відвід прокурору ОСОБА_6 від розгляду апеляційної скарги директора ТОВ «ОДЕСАБУД» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000107, внесеного до ЄРДР 31.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. ч. 1, 3 ст. 382 КК України, - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4