судді Запорізького апеляційного суду
у справі № 11-сс/807/649/22
5 грудня 2022 року м. Запоріжжя
5 грудня 2022 року ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2022 року про відмову у арешті майна залишено без змін.
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд виходив з того, що ТОВ «СІТІКРАФТ» зареєстроване та здійснює свою господарську діяльність, у тому числі з виробництва сидру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 15, маючи необхідні дозвільні документи для виготовлення та продажу сидру.
Будучи незгодним з цим судовим рішенням, висловлюю свою окрему думку з таких підстав.
З фабули витягу з ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 199 КК України випливає, що на території Запорізької області невстановлені особи здійснюють незаконну діяльність, пов`язану із придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та збутом підроблених марок акцизного податку.
Крім того, із фабули витягу з ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 204 КК України вбачається, що на території Запорізької області невстановлені особи здійснюють незаконну діяльність, пов`язану із виготовленням, придбанням, зберіганням, транспортуванням з метою збуту та збутом незаконно виготовлених підакцизних товарів, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.
Так, предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України є незаконно виготовлені підакцизні товари, в тому числі, алкогольні напої.
Із протоколу обшуку від 7 жовтня 2022 року вбачається, що на території гаражно-експлуатаційного кооперативу «Жигулі» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Макарова було виявлено та вилучено 62 пляшки об`ємом 1 літр кожна, в яких містяться харчові ароматизатори; 23 каністри об`ємом 10 літрів кожна в яких містяться харчові ароматизатори; 2 каністри об`ємом 12 літрів кожна з харчовими ароматизаторами; 1 каністру об`ємом 5 літрів з харчовими ароматизаторами; каністру об`ємом 30 літрів зі зразками спиртовмісної рідини, взятої з бочки.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На мою думку, слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту не врахував того факту, що вилучене під час обшуку майно є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України та може зберегти на собі сліди його вчинення.
Так, із протоколу обшуку вбачається, що вилучені пляшки та каністри містять харчові ароматизатори, які можуть бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України, а тому і відповідні ємкості у вигляді каністр та пляшок можуть мати сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відтак, судова колегія, залишаючи без змін ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, не прийняла до уваги того факту, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування та знищення.
Отже, не накладення арешту на вказане в клопотанні майно може призвести до приховання, пошкодження або знищення знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 КК України та може мати негативні наслідки для подальшого досудового розслідування.
Відтак, на мою думку, апеляційний суд мав задовольнити апеляційну скаргу, клопотання слідчого та накласти арешт на вказане в ньому майно.
Суддя ОСОБА_1