Справа №463/3247/22
Провадження №1-кс/463/70/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя - ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 ,яке подано в інтересах власників майна ТзОВ «ФК Соната Фінанс», ОСОБА_5 , ТзОВ «Транс Лоджистик Юкрейн» про зняття арешту майна-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 ,який діє в інтересах власників майна звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно. Просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2022 року у справі №463/6216/22 (провадження №1-кс/4760/22) та ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2022 року у справі №463/7117/22 (провадження №1-кс/463/5455/22, згідно яких вказаними ухвалами було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ТзОВ «ФК Соната Фінанс», ОСОБА_5 , ТзОВ «Транс Лоджистик Юкрейн».

Вважає, що слідчий суддя неправомірно наклав арешт на вказане майно, оскільки зазначене в клопотанні майно не має жодних ознак майна, що набуте кримінально протиправним шляхом, про що свідчить факт про те, що в рамках згаданого кримінального провадження №0000889 від 19.06.2016 року не здійснюється досудове розслідування за фактом подальшої легалізації майна одержаного протиправним шляхом, та майном, що отримано юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення, про що також свідчить і відсутність здійснення досудового розслідування відносно юридичної особи. Крім того, вважає, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді жодного доказу, який би міг підтвердити обставину того, що перелічене майно здобуте саме за ті кошти, якими невстановлені слідством особи заволоділи протиправним шляхом і вважає, що це є виключно припущення прокурора, яке не підтверджене жодними допустимими доказами, а відтак просить ухвалити судове рішення,яким скасувати арешт на зазначене в клопотанні рухоме та нерухоме майно.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання в повному обсязі та просив його задоволити. Крім того подав на адресу суду копії документів,які вважає, на його думку, підтверджують факти викладені ним у його клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання в повному обсязі. Важає, що ухвали слідчого судді є цілком законні та обґрунтовані. Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що керівниками ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», у тому числі й ОСОБА_6 , з метою уникнення можливого стягнення майна у разі застосування додаткового покарання, а також у разі задоволення цивільних позовів поданих проти них Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, оформлено фіктивне розірвання шлюбів. При цьому, як встановлено, оформивши фіктивні розлучення, Голова правління ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_5 (власник та кінцевий бенефіціар ТОВ «ФК СОНАТА ФІНАНС») спільно проживають, виховують спільних дітей, ведуть спільний побут тощо, тобто проживають подружнім життям. Також під час розгляду апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів під час перевірки наявності ризиків ставила запитання щодо ведення спільного побуту з ОСОБА_5 , вивчала матеріали надані слідчим та на які вказував прокурор щодо фіктивного розлучення між ними та фактів ведення спільного побуту зокрема систематичного спільного перетину кордону, проживання за одною адресою, користування підозрюваним автомобілем зареєстрованим на підприємство ТОВ ФК «Соната Фінанс», яке фактично належить підозрюваному, а формально зареєстровано на його дружину ОСОБА_5 , користування аналогічним автомобілем братом підозрюваного.Крім того законність вказаного рішення суду перевірено Львівським апеляційним судом, та залишено його в силі.

Вивчивши клопотання про скасування арешта майна та матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників справи, суд вважає, що клопотання про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2022 року у справі №463/6216/22 (провадження №1-кс/4760/22) та ухвалою слідчого Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2022 року у справі №463/7117/22 (провадження №1-кс/463/5455/22, згідно яких вказаними ухвалами було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ТзОВ «ФК Соната Фінанс», ОСОБА_5 , ТзОВ «Транс Лоджистик Юкрейн»

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1)одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3)були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4)були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті - у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в тому числі, на рухоме чи нерухоме майно.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Тому вказане клопотання було розглянуто без виклику власників.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться у клопотанні. Також, слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що кримінальне провадження №0000889 від 19.06.2016 року на теперішній час знаходиться на стадії досудового розслідування,а власником майна не доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано,вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.

Посилання заявника на порушення його прав власника майна, у даному випадку не можна прийняти, оскільки заявник не позбавлений можливості володіти зазначеним майном, а обмеження можливості розпоряджатися та користуватись ним носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Що ж стосується твердження сторони захисту, що подружжя « ОСОБА_7 » є офіційно розлученими,а відтак на таке майно ОСОБА_5 та юридичних осіб не може бути накладено арешт, то слід також зазначити, що статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України набуваючи у власність майно, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання цим майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Враховуючи той факт, що стороною власника майна не подано належних та допустимих доказів того, що майно, було офіційно поділено після їх розлучення у відповідності до норм, які зазначені у законодавстві України, і відсутня будь-яка юридична домовленість між ними ввжаю, що з даних підстав вказане клопотання також не підлягає до завдоволення.

З урахуванням викладеного, клопотання адвоката ОСОБА_3 ,яке подано в інтересах власників майна ТзОВ «ФК Соната Фінанс», ОСОБА_5 , ТзОВ «Транс Лоджистик Юкрейн» про зняття арешту майна - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170, 172, 371-372 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 ,яке подано в інтересах власників майна ТзОВ «ФК Соната Фінанс», ОСОБА_5 , ТзОВ «Транс Лоджистик Юкрейн» про зняття арешту майна - відмовити за безпідставністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 05.01.2023 року о 15-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1