КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24.10.2022 відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме: на корпоративні права ТОВ «Юнігран» () в розмірі 100 (ста) % у вигляді статутного капіталу в розмірі 20 000 000 гривень, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на корпоративні права ТОВ «Юнігран» () в розмірі 100 (ста) % у вигляді статутного капіталу в розмірі 20 000 000 гривень, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор вказувала на те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Слідчий суддя не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки.

Під час досудового розслідування перевіряються обставини виведення ТОВ «Юнігран» значної частини грошових коштів, яка отримується від

___________________________________________________________________________

Справа №758/9464/22 Слідчий суддя - ОСОБА_6

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4500/2022 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

реалізації корисних копалин, видобутих на території України та які належать українському народові, на територію країни агресора, у тому числі для фінансування збройної агресії російської федерації проти України.

На думку прокурора, корпоративні права ТОВ «Юнігран» () в розмірі 100% (сто відсотків) у вигляді статутного капіталу в розмірі 20 000 000 грн. можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим постановою прокурора від 12.10.2022 їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Зважаючи на можливу втрату активів, у тому числі корпоративних прав зазначеного суб`єкта господарської діяльності, вчинення дій посадовими особами вищевказаного суб`єкта господарської діяльності на шкоду державній безпеці України на даному етапі досудового розслідування, на думку прокурора, необхідно накласти арешт на спірні корпоративні права з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та забезпечення можливої подальшої конфіскації.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на спірне майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин події вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню особами, винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченої законом кримінальної відповідальності.

У судове засідання представник ТОВ «Юнігран» не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги товариство повідомлене належним чином. Клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності представника ТОВ «Юнігран».

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим відділенням відділу поліції в річковому порту Київ ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 від 17.05.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 110-2 КК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора,досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи групи компаній корпорації «ЮНІГРАН» шляхом зловживання повноваженнями, вчиняють дії, всупереч інтересам юридичної особи, з метою одержання неправомірної вигоди, що завдало тяжкі наслідки.

Крім того, встановлено, що службові особи групи компаній корпорації «ЮНІГРАН», та інші окремі проросійсько-налаштовані громадяни, здійснюють фінансування дій, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Так, ОСОБА_7 який є власником корпорації «ЮНІГРАН» та кінцевим бенефіціарним власником групи компаній, які входять в корпорацію, а саме: ТОВ «Юнігран» (), ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» (), ПАТ «Малинський каменедробильний завод» (), ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (), ТОВ «ДБК Модуль» (), ТОВ «Альянс-Союз» (), ТОВ «Бріззо» (), АТ «Коростенський кар`єр» (), МРГО «СМТ Барвінківське» (), ТОВ «Юнігран-Сервіс» (), які спеціалізуються на видобутку корисних копалин (щебню) на родовищах Малинського, Коростенського та Пинязевецького гранітних кар`єрів Житомирської області та річкового піску, створив на території України протиправний механізм по виведенню грошових коштів, отриманих шляхом ухилення від сплати податків за кордон з подальшим їх використанням для фінансування країни агресора.

Згідно висновку експерта №22/05/27/10ДКП від 27.05.2022 року встановлено, що сума грошових коштів, яку ймовірно легалізувало ТОВ «Юнігран» (), внаслідок їх перерахунку на розрахункові рахунки ТОВ «Горзапчастина», ТОВ «Горпоставч», ТОВ «Укр Шляхбуд», останнє з яких, перерахувало ці кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Спец-Монтаж-Груп», яке в свою чергу перерахувало на розрахункові рахунки ТОВ Нафта Пром Трейд», ТОВ Нафто Спец Рітейл», ТОВ ТІР-24 ЮА» за умови, що вказані взаємовідносини мали безтоварний (фіктивний) характер, становить 6 120 714 гривень.

Директором ТОВ «Юнігран» () є ОСОБА_8 , а засновниками товариства є компанії - «Вестгрініт Холдінгс Лімітед» (Кіпр) та ТОВ «Юнігран-Сервіс», кінцевими бенефіціарними власниками яких є - ОСОБА_7 , тобто фактичний контроль (вирішальний) вплив за діяльністю ТОВ «Юнігран» здійснює ОСОБА_7 .

Встановлено, що ОСОБА_7 , спільно з директором ТОВ «Юнігран» ОСОБА_8 , окрім низки вищезазначених компаній, володіють в тому числі корпоративними правами Unigran Global East LTD. Контактною адресою громадянина російської федерації - ОСОБА_7 в реєстрацій документах компанії Unigran Global East LTD визначено - країна росія.

Як зазначено в клопотанні, значна частина грошових коштів, яка отримується від реалізації корисних копалин, видобутих на території України, перераховується через залучені офшорні компанії можливо на територію країни агресора та громадянам російської федерації. Вказані грошові кошти отримані від діяльності вказаних підприємств можуть спрямовуватися на фінансування збройної агресії російської федерації проти України.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, постановою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 12.10.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000177 корпоративні права ТОВ «Юнігран» () в розмірі 100 % у вигляді статутного капіталу в розмірі 20 000 000 гривень.

21.10.2022 прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просила накласти арешт на корпоративні права ТОВ «Юнігран» () в розмірі 100 % у вигляді статутного капіталу в розмірі 20 000 000 гривень, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24.10.2022 відмовлено в задоволенні клопотання прокурора з тих підстав, що прокурором не доведено наявність підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, та з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується частково.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Звертаючись із клопотанням до слідчого судді, прокурор посилався на необхідність накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Юнігран» з метою збереження речових доказів та забезпечення можливої подальшої конфіскації як виду покарання.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Юнігран» з метою забезпечення можливої подальшої конфіскації як виду покарання, з тих підстав, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, що виключає можливість накладення арешту з цією метою.

Крім того, вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 110-2 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, за правилами ст. 96-3 КК України, не є підставою для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру, передбачених ст. 96-6 КК України, серед яких конфіскація майна, що також унеможливлює накладення арешту на майно ТОВ «Юнігран» саме з метою подальшої конфіскації майна як заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи - ТОВ «Юнігран».

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про відсутність підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Так, дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 110-2 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що корпоративні права ТОВ «Юнігран» в розмірі 100 % у вигляді статутного капіталу в розмірі 20 000 000 гривень можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, постановою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 від 12.10.2022 корпоративні права ТОВ «Юнігран» () в розмірі 100 (ста) % у вигляді статутного капіталу в розмірі 20 000 000 гривень визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000177.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Юнігран» () в розмірі 100 % у вигляді статутного капіталу в розмірі 20 000 000 гривень.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про наявність загрози втрати чи відчуження корпоративних прав ТОВ «Юнігран», що з урахуванням положень ч. 11 ст. 170 КПК України, свідчить про наявність підстав для заборони відчуження таких корпоративних прав та розпорядження ними.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Таким чином, на переконання колегії суддів, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вищевказане майно підлягає арешту з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000177 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права ТОВ «Юнігран» () в розмірі 100 (ста) % у вигляді статутного капіталу в розмірі 20 000 000 гривень, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3