ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3247/22 Номер провадження 11-кп/814/1230/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2022 року ,-

за участю прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

представника установив виконання покарань ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції) ,-

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2022 року у задоволенні подання начальника Державної установи « Полтавська виправна колонія №64» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про застосування умовно- дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_6 відмовлено.

Приймаючи таке рішення місцевий суд вказав , що за весь час відбування покарання засуджений не довів свої виправлення.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали

Не погодившись з вказаним рішення суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу , в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову , якою задовольнити подання і звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання , посилаючись на те , що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення , має тільки заохочення , стягнень не має , постійно був працевлаштований. Апелянт наголошує , що рішення суду є невмотивованим.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

В судовому засіданні засуджений апеляційну скаргу підтримав та просив задовільнити з наведених в ній підстав.

Прокурор заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно ч.1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги засудженого вказаних висновків не спростовують.

Так, згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 3 ч. 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим необхідного строку покарання, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для здійснення такої надії.

Щодо змісту критеріїв, зазначених у ч. 2 ст. 81 КК, "сумлінна поведінка і ставлення до праці", то вони мають засвідчити, що засуджений довів своє виправлення.

При цьому , визначати ступень виправлення необхідно здійснюючи оцінку сумлінного додержання усіх вимог режиму місця відбування покарання та сумлінного ставлення до праці через призму оцінки цих критеріїв з тяжкістю вчиненого злочину і даних про особу засудженого.

Також , колегія суддів наголошує , що вказаних ознак поведінка засудженого повинна мати протягом усього періоду відбування ним покарань , а висновок суду про виправлення засудженого має ґрунтуватися на всебічному врахуванні вищенаведених даних та аналізу всього періоду відбутої частини строку покарання засудженим.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції вказав , що є передчасним вважати, що він досяг виправлення.

Із вказаним висновком суду першої інстанція погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається , що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.05.2016 року за ст. 185 ч. 2 , 185 ч. 3 , 187 ч. 4 , 289 ч. 2 , 70 , 71 КК України до покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до характеристики на засудженого від 01.08.2022 року наданої державною установою «Полтавська виправна колонія (№64)» засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.01.2016 року.

За час перебування у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» м. Черкаси характеризувався посередньо. Мав три дисциплінарних стягнення, заохочень не мав.

З 26.07.2016 року міру покарання відбував в державній установі «Черкаська виправна колонія (№ 62)». За час відбування покарання характеризується негативно. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання двадцять три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі три рази поміщався до ДІЗО. Стягнення зняті та погашені в установленому законом порядку. Мав одне заохочення.

З 30.09.2020 року відбуває покарання в державній установі «Полтавська виправна колонія (№«64)». За час відбування покарання характеризується позитивно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався шість разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Працевлаштований днювальним відділення. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно.

Аналізуючи періодичність накладених стягнень та заохочень на засудженого ОСОБА_6 та надані йому характеристики протягом всього його перебування в різних установах виконання покарань , колегія суддів погоджується з висновком суду , що хоча існують в його поведінці і наявні позитивні зміни, однак зазначене в повній мірі не дає підстави суду вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці "довів своє виправлення" та його поведінка є "бездоганною" протягом усього часу відбування ним покарання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те , що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону , які ставили б під сумнів законність судового рішення , судом першої інстанції допущено не було.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляцію засудженого слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2022 року про відмову у звільненні умовно-достроково без змін;

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ _____________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4