Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/74/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2023 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Наталіївка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, ВІЛ інфікованого, не одруженого, без утриманців, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.309 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 14 год. 10 хв. 26.01.2023 року по 14 год. 10 хв. 26.03.2023 року з визначенням застави у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 744 300 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням обов`язків, цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 . Свої вимоги обґрунтовуєтим, що під час розгляду клопотання суд не врахував фактичні обставини, які мають значення для справи це те, що підозра є необґрунтованою, виходячи з того, що в ній не зазначено всіх фактичних обставин справи.Крім тяжкості нібито скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, ні органом досудового розслідування, ні судом першої інстанції, не наведено жодного доказу в обґрунтування обрання щодо нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також в ухвалі в порушення ст. 196 КПК України взагалі не зазначено обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Також не доведений можливий ризик негативного впливу підозрюваного на подальші слідчі (розшукові) дії, без яких, як зазначено в клопотанні слідчого, неможливо завершити досудове розслідування, тобто ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню. Крім того, суд при винесені ухвали не в повній мірі врахував стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_8 , має постійне місце проживання АДРЕСА_2 , хворіє та потребує оперативного втручання тобто лікування, яке йому не може бути надано в умовах УВП № 14 м. Кропивницький відповідно до документів, що знаходяться в матеріалах клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 в період дії воєнного стану, за попередньою домовленістю групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , таємно проникли до квартири АДРЕСА_3 , та діючи умисно, таємно, повторно, викрали майно на загальну суму 1 014 327,29 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно, в особливо великих розмірах, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, про що 17.01.2023 року йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.01.2023 задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області про продовження підозрюваному ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002246 в межах строку досудового розслідування, з 14.10 год. 26.01.2023 по 14.10 год. 26.03.2023 включно, з визначенням застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на свідків та потерпілих, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній неодноразово судимий. Тому, з урахуванням особи підозрюваного, характеризуючих даних та насамперед обставин і характеру вчиненого злочину, слідчий суддя прийшов до висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНПв Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002246 від 18.08.2022 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185 КК України.

17.01.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

28.11.2022 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда, ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.01.2023.

20.01.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0002246 до 04.04.2023.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185 КК України.

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою прокурор зазначив, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не представляється можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження, необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) дії, а саме: отримати висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів), який вплине на подальшу кваліфікацію кримінального правопорушення; скласти, погодити та повідомити фігурантам про зміну раніше повідомленої та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України; допитати підозрюваних за участі їх захисників; у повному обсязі зібрати характеризуючі матеріали на підозрюваних, що ускладнюється тим, що фігуранти зареєстровані та проживали в м. Нікополь, де ведуться бойові дії; підготувати та призначити судово-біологічну експертизу щодо відібраних у підозрюваних біологічних зразків крові у Вінницькому НДЕКЦ МВС України; встановити можливу причетність підозрюваних до аналогічних кримінальних правопорушень, скоєних на території інших областей України, що може мати місце через велику кількість характерних речових доказів, які були виявлені і вилучені в ході проведення обшуків за місцями проживання підозрюваних; в разі встановлення такої причетності - витребувати матеріали кримінальних проваджень, дослідити їх, за необхідності об`єднати з існуючим кримінальним провадженням, провести ряд слідчих (розшукових) дій, скласти та погодити повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри фігурантам, при необхідності провести інші слідчі (розшукові) дії; ознайомити усіх підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована;незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний, будучи особою, раніше неодноразово судимою за вчинення майнових злочинів, а зараз обґрунтовано підозрюваною у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого під час відбування покарання з попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2021, дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання та той факт, що існуючі та враховані при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися, а нові злочини за даною підозрою скоєні під час не відбутого покарання за попереднім вироком.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

За таких умов, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.185 КК України, необхідністю виконанню вимог ст.ст. 290, 291 КПК України, апеляційний суд вважає, що у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Твердження апелянта про те, що слідчий суддя при продовженні строку тримання під вартою не взяв до уваги ряд факторів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з рішень слідчого судді вбачається, що він враховував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Отже, дослідивши клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Щодо апеляційних доводів захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, то вони суперечать матеріалам клопотання, оскільки слідчий суддя у своїй ухвалі правильно вказав, що обґрунтована підозра ОСОБА_8 у вчиненні зазначених злочинів підтверджується письмовими доказами та прокурором під час розгляду клопотання у суді.

Апеляційним судом враховуються доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 стосовно того, що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким суд може визначити домашній арешт, враховуються судом апеляційної інстанції, однак не є безумовними підставами для скасування ухвали місцевого суду, оскільки досудове розслідування здійснюється в м. Кропивницькому, а адреса проживання ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 , де наразі відбуваються бойові дії.

Дана обставина, на думку колегії суду, унеможливлює проживання обвинуваченого за його місцем проживання. З урахуванням відсутності в нього іншого житла це збільшує ризик ухилення підозрюваного від явки до суду. Така обставина унеможливлює й застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім того, враховуються і доводи захисника щодо погіршенням стану здоров`я підозрюваного, оскільки, згідно довідки Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях №954/ЧК-22 від 18.01.2023, останній 5 разів вивозився до територіальних лікувальних закладів МОЗ України в м. Кропивницький, однак, на теперішній час стан здоров`я підозрюваного відповідає його наявним захворюванням та він отримує відповідне терапевтичне лікування згідно встановленому діагнозу, та дані відомості безумовно не свідчать про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відпала, не встановлено, підстав змінювати запобіжний захід останньому не вбачається, заявлені під час обрання та продовження запобіжного заходи ризики продовжують існувати. Обставин, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих злочинів, які пов`язанні зі збутом особливо небезпечних наркотичних засобів, а також особу підозрюваного, та у відповідності до ст.182 КПК України правильно визначив підозрюваному як альтернативний запобіжний захід заставу у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні інкримінуємих злочинів, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним та буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія судді

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: