Провадження № 1-кп/522/2605/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по обвинувальному акту у кримінальному провадженні № 0000942 від 31.08.2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, офіційно не працевлаштованого, освіта вища, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ч. 8 ст. 89 раніше судимий,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Чорноморськ, інженер ДП МТП м. Чорноморськ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_8 про передачу на відповідальне зберігання майна,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000942 від 31.08.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яким обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Учасники судового провадження не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт надійшов до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, встановлено наявність підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Прокурор в судовому засідання заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , посилаючись на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , є забезпечення виконання обвинуваченими, покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є те, що вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, а також обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків.

Також враховуючи те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, з корисливих мотивів, у зв`язку з відсутністю засобів для існування, не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєне кримінальне правопорушення.

Обвинувачені та їх захисники заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених та захисників, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буду доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи на свободі можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, яких на теперішній час ще не було допитано, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_8 заявив клопотання про передачу на відповідальне зберігання майна, у якому просить змінити місце зберігання автомобіля Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_1 , передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку з можливістю користування автомобілем Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_1 ; зобов`язати відповідальних осіб повернути безоплатно транспортний засіб - автомобіль марки Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_1 його власнику - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2022 року по справі № 522/11855/22. провадження № 1-кс/522/5463/22 з ключів від автомобілю Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та зобов`язати відповідальних осіб повернути ключі від автомобілю Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власнику автомобілю Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що право вланості ОСОБА_8 на автомобіль Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_1 , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ., що надає їй право на відповідне звернення з клопотанням до суду.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2022 року накладено арешт на майно, а саме автомобіль Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 з забороною користування та розпорядження, а також накладено арешт на ключі від автомобілю Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Накладаючи арешт на транспортний засіб, ключі від нього, та свідоцтво про реєстрацію, слідчий суддя виходив з того, що данний засіб забезпечення кримінального провадження є необхідним з метою збереження речових доказів, проте, на даний час відпала потреба у забороні користування та розпорядження автомобілем Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 , та у подальшому арешті ключів від автомобілю та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

У відповідності до ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні їх вартості повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, відповідно до положень діючого законодавства в окремих випадках орган дізнання, досудового слідства, суд може повернути власникам вилучені у них речі для зберігання і до прийняття рішення у справі, якщо буде визнано, що це не призведе до виникнення перешкод для успішного провадження у справі.

З огляду на норми статей 96-1 та 96-2 КК України, спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи в передбачених КК випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання (постанові ККС ВС від 9 квітня 2020 року у справі № 676/2199/19).

В обвинувальному акті у № 0000942 від 31.08.2022 відсутні відомості, що ОСОБА_8 була обізнана, що належний їй автомобіль буде використовуватися для вчинення злочину.

З огляду на обмеження встановлені ч. 3-6 ст. 170 КПК України, враховуючи, що особа у якої було вилучено автомобіль не є обвинуваченою у кримінальному провадженні, а арешт накладено на підставі ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, а остання не має намір якимось чином пошкодити, знищити, здійснити відчуження майна, перешкодити у проведенні судового розгляду до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні - транспортний засіб доцільно передати його власнику на відповідальне зберігання з покладенням на нього обов`язків забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Крім того, слід скасувати арешт накладений на ключі від автомобілю Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, оскільки як свідоцтво про реєстрацію та ключі не відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, та без ключів від автомобілю та свідоцтва про реєстрацію неможлива експлуатація транспортного засобу, тобто його використання.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 94 від 11.02.2009. № 1136 від 14.10.2009. № 54 від 25.01.2012. № 476 від 08.07.2015, № 888 від 28.10.2015 та № 699 від 11.10.2016). Національна поліція забезпечує функціонування спеціальних майданчиків і стоянок для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Територіальним органам Національної поліції дозволено для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг.

Пунктом 10 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 437 від 13.07.2016 та № 795 від 09.11.2016), зазначено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Згідно пункту 32 вказаного «Порядку зберігання речових доказів...», фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Учасники судового провадження не заперечували щодо задоволення клопотання захисника.

Керуючись гл. 18, ст.ст. 98, 100, 170-174, 176, 177, 178, 183, 191, 314-316, 291, 334, 342-355, 384 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в приміщенні місцевого Приморського районного суду міста Одеси (м. Одеса, вул. Балківська, № 33, зала № 222) на 14.00 год. 11 листопада 2022 року.

В судове засідання викликати прокурора, захисників, потерпілого та обвинувачених.

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 02.01.2023 р. включно.

Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 02.01.2023 р. включно.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_8 про передачу на відповідальне зберігання майна задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.10.2022 року про арешт майна скасувати частково.

Передати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на відповідальне зберігання автомобіль «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя:

03.11.2022