КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/176/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

адвоката - ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, у апеляційному порядку, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 березня 2023 року /у межах кримінального провадження № 0000366 від 03.03.2023/, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, українця, із середньо - технічною освітою, безробітного, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого (востаннє):

-16.02.2017 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років, судове рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23.05.2017,

обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 19 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, строком дії - два місяці, до 26 травня 2023 року, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України .

Стисло фабула підозри полягає у наступному.

ОСОБА_7 , в серпні 2022 року, у лісозмузі, поблизу міста Олександрія, знайшов поліетиленовий пакет в якому у шматку тканини було загорнуто 3 предмети, зовні схожих на корпуси гранат типу «Ф-1», 3 предмети, зовні схожих на запали до гранати типу «Ф-1», 1 предмет схожий на великокаліберний набій, 2 предмети схожі на набої без маркування та 135 предметів схожі на набої калібру 5,45, узяв пакет і таким чином незаконно придбав, знайдені бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої і, без передбаченого законом дозволу, залишив їх при собі, після чого, без передбаченого законом дозволу, почав умисно зберігати вищевказані предмети, перенісши їх до місця свого мешкання.

ОСОБА_7 , без передбаченого законом дозволу, зберігав знайдені бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої в тумбочці, розташованій у кімнаті вищевказаної квартири, до їх виявлення працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_7 , вчинив умисні протиправні дії з незаконного, носіння, зберігання та збуту вибухової речовини та вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу, повторно: у невстановлені досудовим слідством час, обставини і спосіб, незаконно придбав 1 предмет, зовні схожий на корпус гранати типу «Ф-1»; 1 предмет, зовні схожий на запал до гранати типу «Ф-1», носив їх при собі та переніс за місцем свого проживання, де незаконно зберігав, з метою подальшого збуту.

У подальшому, 15 березня 2023 року, ОСОБА_7 , діючи повторно, збув особі, під зміненими анкетними даними 1 корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу Ф-1, який містить вибухову речовину 2,4,6 - тринітротолуол та 1 засіб підриву, а саме - уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які конструктивно поєднуються між собою.

Слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

Слідчий суддя постановив задовольнити частково означене клопотання та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, поклавши обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Своє рішення суд мотивував наступним.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення цілком доведена наданими матеріалами; враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, міру покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого наразі кримінального правопорушення.

Враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Не встановлено наявність всіх заявлених прокурором та слідчим ризиків, не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За вказаних обставин слідчий суддя визнав достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та зможе запобігти наявним ризикам, - домашній арешт у визначений судом час доби.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Слідчим суддею не повною мірою оцінено наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наявні ризики переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, оскільки підозру пред`явлено у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідка, оскільки підозрюваний обізнаний про його дані, зокрема, номер мобільного телефону, вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, станом на дату розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу, у провадженні місцевого суду перебував на розгляді обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 проживає не з родиною, у житлі, що йому не належить, з дозволу власника; міцних соціальних зв`язків не має.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, думку адвоката ОСОБА_8 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу обвинувачення, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України: Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У представлених матеріалах існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри): протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 , протокол допиту Свідка ОСОБА_10 , протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протокол результатів контролю за вчиненням злочину від 15.03.2023, висновок експерта № КСЕ-19/112-23/2765 від 21.03.2023, протокол результатів контролю за вчиненням злочину від 28.12.2022, протокол обшуку від 24.03.2023, висновок експерта № СЕ-19/112-22/10677-БЛ від 29.12.2022 та інші представлені документи.

Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_7 є тяжким, умисним.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, - позбавлення волі на строк до семи років.

При цьому, однак, оцінено й наявні у даному кримінальному провадженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наявність всіх ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування не доведена, як і не доведено, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише за умови застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наразі не є доведеними належними доказами ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 намагався, намагається або має намір переховуватись від досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Станом на нинішній час підозрюваний визнає свою винуватість, сприяє досудовому розслідуванню, надає пояснень з приводу обставин кримінального правопорушення, виявляє щире каяття. Про вказане свідчить й наявний у матеріалах клопотання протокол допиту підозрюваного від 25.03.2023, а також і його пояснення слідчому судді (аркуш 66, 76).

Не доведений ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Речові докази виявлені та вилучені, у даному кримінальному провадженні вже проведені НСРД, зафіксовані належним чином, проведені експертизи, допити свідків.

Ризики незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_7 на свідків, інших учасників кримінального провадження - не доведені фактами, тим більше нівелюються повним визнанням винуватості підозрюваним.

Допускається як можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як встановлено підозрюваний має кримінальну історію у минулому притягався до кримінальної відповідальності, судимий декілька разів за вчинення злочинів проти власності, зокрема, востаннє засуджений у 2017 році вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 187 КК України (злочини умисні, один із них особливо тяжкий).

Однак, всі ризики, заявлені прокурором, свого підтвердження не знайшли.

Також, слід враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 задовільно характеризований по місцю проживання, на обліках психіатричної лікарні та наркологічного диспансеру не перебуває, має постійне місце реєстрації, має місце проживання.

В цілому, беручи до уваги наведене, можливо стверджувати, що недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання виявленим ризикам - не встановлена.

Зазначене вище свідчить, що належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_7 , за встановлених наразі обставин, може бути забезпечена за умови застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення уособлено не може стати підставою для застосування найтяжчого запобіжного заходу як тримання під вартою.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що на даний час достатнім запобіжним заходом, таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, зважаючи на встановлені ризики, є домашній арешт у визначений період доби.

Покладення ж на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, сприятиме зменшенню та стримуванню наявних ризиків.

Відтак, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли і спростовуються наведеним вище, і колегія суддів не убачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, залишаючи її без змін як законну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 березня 2023 року /у межах кримінального провадження № 0000366 від 03.03.2023/ про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби з 19 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, строком дії - два місяці, до 26 травня 2023 року, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4