Справа № 289/751/23
Номер провадження 1-кс/289/139/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000059, -

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду 13.04.2023 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 по матеріалах кримінального провадження за підозрою його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно клопотання, 12 квітня 2023 року, близько 10-00 години, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом з метою наживи та збагачення, по АДРЕСА_1 , за грошову винагороду в розмірі 300 гривень, незаконно збув громадянину ОСОБА_7 (анкетні дані відносно якого змінені), особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину - 10,099 грами, обіг якого заборонено, який в ході проведення оперативної закупки, працівниками поліції у громадянина ОСОБА_7 (анкетні дані відносно якого змінені) були вилучені о 13 годині 47 хвилині в цей же день по АДРЕСА_2 .

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2010 року № 373, Постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 2011 року № 4, Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року № 796) (список 1 таблиці І) Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» - КАНАБІС віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

В судовому засіданні старший слідчий СВ підтримав внесене клопотання та пояснила, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він вчинив тяжкий злочин, що виразилось в незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.

Є всі підстави вважати, що наявні ризики, визначені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.

Під час обшуку по місцю постійного проживання ОСОБА_6 , в різних місцях було виявлено порошкоподібну речовину білого кольору, зовні схожу на «амфетамін» та подрібнену рослинну масу зеленого кольору, зовні схожу на «канабіс», які були вилучені. Експертиза вилучених речовин на даний час не проведена.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.

Вищевказані обставини, на думку слідчого СВ, вказують на вчинення тяжкого кримінального правопорушення та дають підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вік підозрюваного ОСОБА_6 його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування. Крім цього, ОСОБА_6 до моменту вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які являються його знайомими та сусідами, вчинити інше кримінальне правопорушення, що збільшує ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 факт продажу «канабісу» своєму знайомому не заперечував. В той же час заперечив зберігання наркотичних засобів по місцю свого проживання. Відповідаючи на уточнюючі запитання також пояснив, що з 2008 року набув громадянства російської федерації і на даний час є громадянином росії.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, вважає, що до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_6 піклується та утримує свою бабусю ОСОБА_8 у якої постійно проживає і відповідно має міцні соціальні зв`язки.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснила, що протягом останніх 12 років ОСОБА_6 постійно проживає у неї в будинку за адресою: АДРЕСА_3 і він є її онуком. Про те чи вживає, зберігає ОСОБА_6 наркотичні засоби їй нічого не відомо. Також пояснила, що вона отримує пенсію за віком в розмірі 5800 грн., ОСОБА_6 допомагає їй по господарству, яке ОСОБА_8 веде самостійно.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В частині 2 статті 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що 09 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років.

12 квітня 2023 о 10.15 год. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

12 квітня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно повідомлення про підозру, 12 квітня 2023 року, близько 10-00 години, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом з метою наживи та збагачення, по АДРЕСА_1 , за грошову винагороду в розмірі 300 гривень, незаконно збув громадянину ОСОБА_7 (анкетні дані відносно якого змінені), особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину - 10,099 грами, обіг якого заборонено, який в ході проведення оперативної закупки, працівниками поліції у громадянина ОСОБА_7 (анкетні дані відносно якого змінені) були вилучені о 13 годині 47 хвилині в цей же день по АДРЕСА_2 .

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» - канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

З 2008 року ОСОБА_6 набув громадянства російської федерації та з 04 квітня 2008 року зареєстрував місце проживання по АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорту № НОМЕР_1 .

З дослідженого слідчим суддею в засіданні відеозапису вбачається, що під час проведення обшуку по місця проживання ОСОБА_6 в будинку за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено в різних місцях порошкоподібну речовину білого кольору, зовні схожу на «амфетамін» та подріблену рослинну масу зеленого кольору, зовні схожу на «канабіс». Експертиза вилучених речовин на даний час не проведена.

Твердження сторони захисту про те, що на утриманні та піклуванні ОСОБА_6 перебуває його бабуся ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_6 ніде не працює, в той же час ОСОБА_8 отримує пенсію в розмірі 5800 грн. та самостійно прибула до суду для дачі пояснень.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведені.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення, хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити новий злочин.

Вищенаведене дозволяє стверджувати, що заявлені в клопотанні та доведені в судовому засіданні ризики дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене прокурором про тримання під вартою підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, а тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 176, 177, 178, 183, 194, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0000059, строком на 60 діб, а саме по 12 червня 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 розмір застави у межах 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 134 200 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача UA0000277, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи.

Роз`яснити, що з моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а у разі їх невиконання внесені у якості застави кошти звертаються в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.04.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1