ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1523/22 Справа № 428/7646/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)_
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування № 0000301 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 лютого 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вибранівка Жидачівського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайної ситуації у Луганській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 лютого 2022 року, було частково задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадження заступником керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_11 , винесене в кримінальному провадженні за № 0000301 від 07.07.2020, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_8 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків.
В іншій частині клопотання відмовлено.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Слідчий суддя зазначив, що не приймає посилання сторони обвинувачення щодо проживання підозрюваного в районі лінії розмежування з тимчасово окупованою територією, адже наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України має підтверджуватися суб`єктивними обставинами щодо підозрюваного, а не об`єктивними обставинами, які не залежать від волі підозрюваного та до яких належить зокрема і місце проживання особи.
Крім того, розглядаючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки жодних доказів суду надано не було, як і не було обґрунтовано слідчим в клопотанні, що свідчить про не встановленість та недоведеність існування ризиків передбачених п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_8 на даний час хоча і обіймає посаду начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайної ситуації у Луганській області, однак враховується достатність часу органу досудового розслідування за для збирання необхідних доказів, їх наявність та достатність у сукупності для пред`явлення підозри, обґрунтованість якої доводиться зібраними доказами. Крім того сторона обвинувачення не вказує, які саме речі та документи на їх думку мають значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення, та які ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити без застосування зазначеного в клопотанні запобіжного заходу, як і не зазначено підстави неможливості отримання у розпорядження сторони обвинувачення цих речей та документів, визнання речовими доказами з метою збереження.
Зазначення в клопотанні існування ризику передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, взагалі носить абстрактний характер та є лише домислами та припущеннями сторони обвинувачення.
Щодо існування ризику можливого незаконно впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, суд, з огляду на доводи клопотання та обставини кримінального провадження вважає, що існування цього ризику знайшло своє підтвердження під час розгляду клопотання, враховуючи, що його наявність обумовлюється не лише наявністю активних дій зі сторони підозрюваного, а й можливістю їх вчинення, враховуючи, що ОСОБА_8 обіймає посаду начальника ГУ ДСНС України у Луганській області, наділений відповідними повноваженнями, а деякі свідки, є співробітниками ГУ ДСНС України у Луганській області та знаходяться в його підпорядкуванні прямому чи опосередкованому, що може свідчити про можливість незаконного впливу на них.
Слідчий суддя вважав, що запобігання ризику передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо і шляхом покладення відповідного обов`язку передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню.
Вказує, що клопотання слідчого подане з порушенням підсудності, оскільки Перший СВ (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, перебуває під юрисдикцією Краматорського міського суду Донецької області, який уповноважений розглядати клопотання, подані слідчим ОСОБА_10 .
У вказаному кримінальному провадженні зміст підозри ОСОБА_8 суперечить вимогам закону України про кримінальну відповідальність, а матеріали, долучені до клопотання слідчого та досліджені слідчим суддею, взагалі не підтверджують наявності обов`язкових ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення.
Вказує, що наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджені. Так, ризик незаконного впливу на свідків, обгрунтований виключно посиланням на займану ОСОБА_8 посаду. При цьому досудове розслідування у вказаному провадженні триває близько півтора року, в ході його проведення слідчими ДБР та Національної поліції України допитано велику кількість співробітників ГУ ДСНС України у Луганській області та третіх осіб, однак від жодної із вказаних осіб органу досудового розслідування не надходило заяв чи повідомлень про незаконний вплив з боку ОСОБА_8 . Стороною обвинувачення взагалі не долучено протоколів допитів осіб, які б вказували саме на ОСОБА_8 як на особу - вину у недбалому ставленні до гасіння лісових пожеж.
Слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 не обіймав посад в органах лісової охорони та відповідно до вимог закону не міг бути керівником гасіння лісової пожежі, а тому він не може законно притягуватись до кримінальної відповідальності за неналежне виконання чужих службових обов`язків за ст. 367 КК України.
Крім того, під час розгляду клопотання слідчим суддею не було встановлено обставин, які б підтверджували наявність причинного зв`язку між інкримінованим діянням та суспільно небезпечними наслідками.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
На думку апелянта, слідчий суддя не надав оцінки, що виходячи з фактичних обставин у діяннях, які інкримінуються підозрюваному, не вбачається складу злочину.
Вказує, що ОСОБА_8 не є лісником чи посадовою особою Луганського обласного управління лісового та мисливського господарства, відтак не є суб`єктом здійснення інкримінованих повноважень, що виключає відповідальність за їх неналежне чи несумлінне здійснення, передбачене ст. 367 КК України.
Прокурором не надано доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційні скарги захисників та просили їх задовольнити з підстав викладених в них.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.
Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу та таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною першою, другою ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційних скаргах, є необґрунтованими.
Згідно матеріалів досудового розслідування, встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську перебувають матеріали кримінального провадження №0000301 від 07.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам окремих громадян та державним інтересам.
Підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.367 КК України, за вчинення якого передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, які були досліджені в судовому засіданні.
На вказаній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст. 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.
Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, є обґрунтованою.
Колегія суддів зазначає, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.
Також, слідчий суддя встановив відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки доводи слідчого про наявність зазначених в клопотанні ризиків не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду клопотання.
Слідчий суддя зазначив, що посилання сторони обвинувачення щодо проживання підозрюваного в районі лінії розмежування з тимчасово окупованою територією, адже наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України має підтверджуватися суб`єктивними обставинами щодо підозрюваного, а не об`єктивними обставинами, які не залежать від волі підозрюваного та до яких належить зокрема і місце проживання особи. Застосування іншого підходу призведе до дискримінації осіб в залежності від місця їх проживання, про що неодноразово наголошувалось судами різних інстанцій. Як і не свідчить про це наявність нерухомого майна на цій території.
Крім того, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором та слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт буде достатнім.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні районного суду не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, є недостатнім.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному,обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, раніше не судимий, має постійне місце проживання, працевлаштований, одружений, що свідчить про те, що він пов`язаний міцними соціальними зв`язками.
Таким чином, враховуючи п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Інші доводи апеляційних скарг, також не спростовують висновків слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 181, 184, 193, 194, 195, 196, 198, 199, 404, 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 лютого 2022 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 лютого 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4