ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/5827/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/728/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за спільною апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, перебуваючого на посаді командира взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 січня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

17 листопада 2022 року близько о 20 год. 50 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , 1975 року народження, маючи прямий умисел на умисне вбивство останнього, і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, взявши автоматичну зброю, а саме АК-74 № НОМЕР_1 , здійснив один постріл в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив останньому скрізне вогнепальне поранення грудної клітини та черевної порожнини.

Таким чином, ОСОБА_7 , виконав усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_10 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілого доставлено до КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, де була надана своєчасна медична допомога.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

27 листопада 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001724 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

27 листопада 2022 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 53-54).

28 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 61-64).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В спільній апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити старшому слідчому відділення ВП №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у задоволенні його клопотання та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своєї скарги вказують, що слідчим суддею не з`ясовано всіх обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Зазначають, що ризики, на які посилається слідчий, взагалі жодним доказом не підтверджені та явно надумані.

Звертають увагу на те, що у сторони обвинувачення та суду не має законних підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки попередня поведінка останнього говорить про інше, зокрема, з місця події, яка відбулася 27 листопада 2022 року ОСОБА_7 не зникав, викликав командира взводу ОСОБА_11 , опору працівникам поліції не чинив, про подію, яка сталася 27 листопада 2022 року свідчення надає.

Вказують, що ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків, також не підтверджений належними доказами. На свідків, які надали свої свідчення, а саме, працівників Управління патрульної поліції в Запорізькій області ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ) та військовослужбовців, які з`явились на місце події (очевидцями яких не були) ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 ) впливати не має підстав, оскільки їх свідчення жодним чином не впливають та не можуть впливати на обґрунтування пред`явленої підозри, жодним чином не доводять та не спростовують факту вчинення кримінального правопорушення, наміру впливати на потерпілого підозрюваний не має, підстави для такого наміру відсутні.

Зауважують, що на момент розгляду питання про обрання запобіжного заходу всі свідки сторони обвинувачення допитані та жоден з них не заявив про будь-який тиск на них, в будь-якій формі з боку підозрюваного чи сторони захисту.

Вказують, що підозрюваний має постійне місце мешкання, зокрема, АДРЕСА_1 , за яким зареєстрований та постійно проживає.

Крім того, зазначають, що на утриманні підозрюваного знаходиться дружина та її неповнолітня доньку.

Вказують, що вину саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 КК України підозрюваний не визнає, жодних умисних дій, спрямованих на настання наслідків у вигляді смерті іншої людині - ОСОБА_10 не здійснював, їх настання не бажав, тобто наміру вчинення умисного кримінального правопорушення та завдання тілесних ушкоджень не мав.

Зазначають, що жодні докази, в тому числі показання свідків, які б свідчили щодо виниклих та наявних неприязних відносин до ОСОБА_10 відсутні, з пояснень свідків не вбачається наявність між ними конфліктів, розпивання спиртних напоїв, конфліктів не було.

Звертають увагу на те, що під час воєнного стану обов`язкове застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України не передбачено.

Вказують, що стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зауважують, що ОСОБА_7 з 2014 року перебуває на службі в Збройних силах України, є учасником бойових дій, брав участь у антитерористичних операціях, покликаних на забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, протягом перебування на військовій службі зарекомендував себе з задовільного боку, урівноважений, користувався авторитетом перед товаришів та командиром, має Відзнаку Президента України, має грамоти за зразкове виконання військового обов`язку.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скарга та вказалв, що ризики відсутні, підозрюваний не має бажання незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу та вказав, що не визнає своєї провини, оскільки не мав наміру вбивати потерпілого. Стверджує, що його дії викликані неправомірною поведінкою самого потерпілого, який намагався заволодіти його зброєю.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що підозрюваному інкримінується злочин, вчинений в стані алкогольного сп`яніння, потерпілий помер в лікарні, правова кваліфікація вже змінена на ч. 1 ст. 115 КК України. Вказав, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може впливати на свідків.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що на час звернення слідчого із клопотанням про застосування запобіжного заходу, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який законом віднесено до особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підтверджуються: протоколом місця огляду від 27 листопада 2022 року (а.с. 17-29); протоколом огляду місця події від 28 листопада 2022 року (а.с. 31-39); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28 листопада 2022 року (а.с. 40-41); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28 листопада 2022 року (а.с. 42-43); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28 листопада 2022 року (а.с. 44-45); протоколом допиту свідка ОСОБА_18 (а.с. 46-47); протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 28 листопада 2022 року (а.с. 48); протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 28 листопада 2022 року (а.с. 49); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28 листопада 2022 року (а.с. 50); протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 28 листопада 2022 року (а.с. 51); письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 28 листопада 2022 року (а.с. 52); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 листопада 2022 року (а.с. 73).

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою. Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

При цьому, колегія суддів враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, а тому доводи захисту про недоведеність вини на даній стадії досудового розслідування не вирішуються слідчим суддею.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що ОСОБА_7 , являючись військовослужбовцем, може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одному центрі укомплектування, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування, з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовані та підтверджені, а тому доводи з приводу їх відсутності спростовуються вищевказаним.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, дружину та її доньку на утриманні, з 2014 року перебуває на службі в Збройних силах України, є учасником бойових дій, має відзнаки та грамоти, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 206, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Спільну апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 січня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 М ОСОБА_20 С ОСОБА_21

Дата документу Справа № 333/5827/22