Справа №295/2861/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомир у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000009, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.01.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, відомості щодо офіційного працевлаштування відсутні, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_4 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали у 2014 році агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

За цих обставин, Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VIII відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року РФ визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.

При цьому, 24 лютого 2022 року військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через її державні кордони та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з цим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який востаннє продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 на 90 діб.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.10.2022, у ОСОБА_3 , з мотивів ідеологічно-політичних уподобань щодо підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, виник злочинний умисел на поширення публічних закликів до підтримки дій і рішень держави-агресора РФ, серед невизначеного кола осіб.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, 18 жовтня 2022 року близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_3 , будучи достовірно обізнаним про факт збройної агресії РФ проти України, зокрема шляхом повномасштабного військового вторгнення, діючи умисно з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед невизначеного кола осіб, перебуваючи у публічному місці, в сквері Згоди, який розташований поруч з торгівельним комплексом «Ярморок» за адресою: м. Житомир, Майдан Згоди, 6, у присутності мешканців м. Житомира та інших осіб, які перебували за вказаною адресою, висловив заклики щодо схвалення збройного вторгнення та бойових дій, що вчиняються РФ на території України, чим публічно закликав до підтримки рішень та дій держави-агресора.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 111-1 КК України, як публічні заклики громадянином України до підтримки рішень дій держави-агресора.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі, у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази та проаналізувавши їх у їхній сукупності, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії ОСОБА_3 , оскільки він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-1 КК України, тобто публічні заклики громадянином України до підтримки рішень дій держави-агресора.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

За таких даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, а також з врахуванням сукупності обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та органів місцевого самоврядування на 10 (десять) років.

При цьому вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід та заходи забезпечення не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та органів місцевого самоврядування, на 10 (десять) років.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суду м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1