Справа № 439/1151/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1000/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000224 від 29.05.2020, № 0000089 від 16.06.2022, № 0000013 від 18.01.2022 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Бродівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2019 року за ч.2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 28.09.2022 ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі; ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі частин 1-3 ст. 70 КК України, ОСОБА_6 остаточно визначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2019 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_6 залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі частин 1-3 ст. 70 КК України, ОСОБА_7 остаточно визначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу статей 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_7 залишено без змін.

Вирішено питання речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для: проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта №16/579 від 12.06.2020) у розмірі 1307 грн. 60 коп.

Згідно вироку, 29 травня 2019 року, приблизно о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Лімпопо», що за адресою: м. Броди, вул. Золота, буд. 22, Львівської області, керуючись корисливими спонуканнями, маючи умисел на крадіжку майна, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно повторно викрав належний ОСОБА_9 велосипед марки «PEGASUS», моделі «AVANT1», вартістю 4949,70 гривень із плетеною корзиною для велосипеда, вартістю 163,20 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоди на загальну суму 5 112,90 грн.

Таким чином, відповідно до вироку, ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, у період дії встановленого в Україні воєнного стану, усвідомлюючи таку обставину, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою у групі із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи на території будівлі свинарника, що знаходиться на території Бродівської територіальної громади ( АДРЕСА_3 ), яка на праві власності належить ОСОБА_10 , скориставшись тим, що за їх діями ніхто не слідкує, керуючись корисливими спонуканнями, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, незаконно проникли шляхом розбиття вікна у вказану будівлю свинарника, звідки таємно викрали належні ОСОБА_10 металеві конструкції загальною вагою 477 кілограм 80 грам вартістю 2 гривні 50 копійок за кілограм, загальною вартістю 1194 гривні 50 копійок, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Не погоджуючись із вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бродівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2022 року змінити та застосувати до нього ст. 69 КК України за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити за даний злочин 3 (три) роки позбавлення волі; на підставі ч. 1-3 ст. 70 КК України , ст. 71 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

ОСОБА_6 вказує, що свою вину у вчиненні даних злочинів він визнає повністю, але з даним вироком суду він не згідний в частині призначеного покарання, оскільки даний вирок є надто суворий і міра покарання не відповідає фактично вчиненим кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування вимог, зазначає, що щиро розкаявся, сприяв у розкритті злочинів і встановленню всіх фактичних обставин при розслідуванні. Матеріальні збитки відшкодував, зазначає, що потерпілі по кримінальних провадженнях не мають до нього жодних претензій, про що подали суду відповідні письмові заяви. З врахуванням наведених ним обставин, вважає, що є всі підстави застосувати до нього ст. 69 КК України за вчинення кримінального правопорушення передбачено ч. 4 ст. 185 КК України та просить призначити за даний злочин покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

22.12.2022 від захисника ОСОБА_11 надійшла заява, в якій захисник просив розгляд апеляційної скарги проводити у його відсутності, оскільки за станом здоров`я захисник не може бути присутнім в судовому засіданні, а також зазначив, що апеляційну скаргу підзахисного ОСОБА_6 підтримує та просить задоволити в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 22.12.2022 року, з`явився прокурор ОСОБА_8 , інші учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, не з`явилися в судове засідання, заяв про відкладення від них не поступало. За таких обставин та враховуючи вимоги ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників судового процесу, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши виступ прокурора ОСОБА_8 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм у даному кримінальному провадженні злочинів, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Перевіривши апеляційні доводи про наявність підстав для застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України за вчинення кримінального правопорушення передбачено ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.

Згідно правової позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 20.07.2022 по справі № 176/125/21, застосовуючи положення ст. 69 КК України при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати яким чином такі обставини істотно знизили чи мали би знизити ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_6 місцевий суд дотримався вимог статей 50,65 КК України.

Зокрема, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , та досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінено як «високий», ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як «високий».

Так, обвинувачений ОСОБА_6 отримав середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не інвалід, не працює, посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше засуджений 09 квітня 2019 року вироком Бродівського районного суду Львівської області за ч.2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, з випробуванням, із іспитовим строком тривалістю 2 роки.

При призначенні покарання, у відповідності до ст.66, 67 КК України суд належним чином враховував обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, а також обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Зазначені обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом міри покарання, яку належить призначити обвинуваченому.

На думку апеляційного суду, обвинуваченим в апеляційній скарзі не наведено нових обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання, передбаченого санкціями статей інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства та правильно призначив остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 2 статті 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі частин 1-3 ст. 70 КК України, остаточно визначив покарання ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Призначення більш м`якого покарання, на думку колегії суддів, не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення. Саме такий вид і міра покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

На думку колегії суддів, доводи обвинуваченого щодо застосування положень статті 69 КК України та необхідність зменшення строку призначеного йому покарання, які зазначені в апеляційній скарзі, не є підставами для зменшення покарання, призначеного судом першої інстанції, оскільки ОСОБА_6 будучи раніше судимий вироком Бродівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2019 року за ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.75 КК України (а.с. 227-229), знову скоїв аналогічні злочини проти власності.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання, належних висновків для себе не робить та не бажає ставати на шлях виправлення.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

Таким чином апеляційні доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення та вважає вирок місцевого суду щодо обвинуваченого ОСОБА_6 законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2022 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 28 вересня 2022 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 А ОСОБА_13 В ОСОБА_14