У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіст 5 відділення Слідчого управління Головного управління Служби Безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в рамках кримінального провадження № 0000068, внесеного до ЄРДР від 08.04.2022.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 08.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000068, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Слідчий у поданому клопотанні вказує, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого, відповідними Указами Президента, продовжено до 19.02.2023.

Так, у період з 24.02.2022 до початку квітня 2022 (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_7 перебуваючи у м. Києві з метою отримання прибутку, вирішив створити та очолити організовану групу, злочинна діяльність якої буде полягати у продажу товарів гуманітарної допомоги та привласнення благодійних пожертв.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 розробив злочинний план, який складався з наступних етапів:

1. зареєструвати Благодійну організацію «Благодійний фонд «Доброчинець України» (далі: БО «БФ Доброчинець України») та відкрити банківські рахунки вказаної організації для залучення благодійних пожертв;

2. залучити ОСОБА_8 до складу організованої групи як активного учасника та відвести йому роль, яка полягала у продажі товарів гуманітарної допомоги, організації збору благодійних пожертв, залученні юридичних та фізичних осіб в Україні або за її межами, які добровільно нададуть учасникам організованої групи гуманітарну допомогу або благодійні пожертви;

3. залучити ОСОБА_5 до складу організованої групи як активного учасника та відвести йому роль, яка полягала у продажі товарів гуманітарної допомоги, у оготівкуванні, отриманих від продажу товарів гуманітарної допомоги грошових коштів, та благодійних пожертв.

4. отримати від юридичних та фізичних осіб товари гуманітарної допомоги та благодійні пожертви на підставі листів з військових частин Міністерства оборони України та установ Департаменту соціального захисту населення Міністрества соціальної політики України;

5. налагодити процес продажу товарів гуманітарної допомоги на території України у тому числі і через свою колишню дружину ОСОБА_9 .

Таким чином слідчий вказує, що у період з 24.02.2022 до початку квітня 2022 ОСОБА_7 організував та очолив стійку організовану групу, до складу якої залучив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Вказані особи попередньо, умисно й добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися у внутрішньо й зовнішньо стійке злочинне угрупування, метою діяльності якого було вчинення злочинів - як необхідної умови для реалізації злочинного умислу, діючи при цьому згідно розробленого ОСОБА_7 плану, відомого кожному учаснику, з розподілом їх ролей, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_7 , який здійснював координацію дій учасників під час вчинення злочинів для реалізації спільного плану.

Як зазначає слідчий у клопотанні, вказану діяльність учасники організованої групи проводили поетапно, відповідно до розробленого ОСОБА_7 плану, при цьому всі їх дії були спрямовані на продаж товарів гуманітарної допомоги та використання благодійних пожертв з метою отримання прибутку. На кожному етапі вчинення злочинів, кожен учасник організованої групи мав виконати свою роль шляхом вчинення певних дій. Одночасно із цим, без активної умисної участі кожного учасника вказаної групи, визначеної ОСОБА_7 , не було б можливо доведення до кінця їх спільного злочинного умислу.

Для реалізації злочинного плану, спрямованого на продаж товарів гуманітарної допомоги та використання благодійних пожертв з метою отримання прибутку, члени організованої групи використовували: засоби зв`язку та комунікації, комп`ютерну техніку, тощо.

Крім цього слідчий у клопотанні вказує, що створена ОСОБА_7 організована група характеризувалась наступним чином:

- попередньою організованістю в спільне об`єднання, про що свідчить розроблений та ухвалений учасниками план вчинення злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між учасниками об`єднання, наявність організатора, прикриття своєї діяльності;

- стійкістю злочинного об`єднання, що виразилося у стабільності організації, про що свідчить тривалість, системність та детальна організація функціонування об`єднання, наявність необхідних для функціонування фінансових та технічних можливостей, а також згуртованості, що засвідчують міцні внутрішні зв`язки між учасниками об`єднання, єдиний план злочинних дій та усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання з іншими особами у організації для досягнення єдиного злочинного результату;

- «спеціалізацією» злочинної діяльності учасників організованої групи;

- ретельною, довготривалою підготовкою до вчинення злочинів, яка полягала у досягненні між учасниками організованої групи домовленості щодо вчинення злочинів;

- стабільністю учасників групи, яка виразилась у тривалості їхніх дій;

- тривалістю існування створеної ОСОБА_7 організованої групи, а саме з березня 2022 до серпня 2022 (до моменту викриття правоохоронними органами).

Створивши організовану групу для вчинення злочинів щодо продажу товарів гуманітарної допомоги та привласнення благодійних пожертв, ОСОБА_7 здійснено розподіл ролей та обов`язків учасників, зокрема:

Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_7 , як організатор та керівник організованої групи, підшуковував та залучав до складу групи учасників шляхом віддання наказів, розпоряджень, надання доручень, здійснював загальне керівництво групою, координував її діяльність, здійснював планування злочинної діяльності, визначав конкретну роль учасників у вчиненні злочинів, контролював їх здійснення. Заснував та керував діяльністю БО «БФ «Доброчинець України», розпоряджався товарами, отриманими як гуманітарну допомогу, грошовими коштами благодійними пожертвами. Координував процес продажу товарів гуманітарної допомоги. Розподіляв грошові кошти, отримані від продажу гуманітарної допомоги та благодійних пожертв, між учасниками організованої групи.

Крім цього слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_8 , як виконавець, виконував роль, яка полягала у продажі товарів гуманітарної допомоги, організації збору благодійних пожертв, залученні юридичних та фізичних осіб в Україні або за її межами, які добровільно нададуть учасникам організованої групи гуманітарну допомогу або благодійні пожертви, які повинні були б передаватися військовослужбовцям ЗСУ та малозахищеним верствам населення.

Також слідчий у клопотанні стверджує, що ОСОБА_5 , як виконавець, виконував роль, яка полягала у продажі товарів гуманітарної допомоги, у оготівкуванні, отриманих від продажу товарів гуманітарної допомоги грошових коштів, та благодійних пожертв.

Так, 01.04.2022 на виконання свого злочинного плану ОСОБА_7 , з метою створення умов для отримання гуманітарної допомоги та її подальшого продажу, а також отримання благодійних пожертв і у такий спосіб отримання прибутку - заснував БО «БФ «Доброчинець України» та призначив себе її керівником(директором /головою правління). При цьому, ОСОБА_7 та інші члени організованої групи усвідомлювали, що метою благодійних організацій не може бути одержання і розподіл прибутку серед засновників, членів органів управління, інших пов`язаних з ними осіб, а також серед працівників таких організацій, оскільки гуманітарна допомога це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, що надається із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні, які потребують її в тому числі і у зв`язку з підготовкою до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту, і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів.

У квітні-липні 2022 року, ОСОБА_8 на виконання вказівки ОСОБА_7 , діючи згідно розробленого злочинного плану та виконуючи відведену йому у організованій групі роль, домовився з представниками ТОВ «Дніпро-СГЕМ» (), ТОВ «НТК Енпаселектро» () та Консорціум "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" () щодо надання останніми гуманітарної допомоги у грошовій формі БО «БФ «Доброчинець України» начебто для забезпечення потреб ЗС України. При цьому, ОСОБА_8 не повідомляв представників ТОВ «Дніпро-СГЕМ», ТОВ «НТК Енпаселектро» та Консорціум "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" щодо справжньої мети організованої групи, спрямованої на заволодіння, наданими для потреб ЗС України як гуманітарна допомога, грошовими коштами.

Після цього, 22.04.2022, ОСОБА_7 , підготував та скерував до Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" листа № 21/22 з проханням надати гуманітарну допомогу у грошовій формі для придбання предметів для військової частини НОМЕР_1 ЗС України.

У період з 13.04.2022 по 28.07.2022 "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд", ТОВ «Дніпро-СГЕМ», ТОВ «НТК Енпаселектро» та фізична особа ОСОБА_10 , які не були обізнані про злочинний план ОСОБА_7 , направлений на продаж гуманітарної допомоги та привласнення благодійних пожертв, перерахували на рахунок БО «БФ «Доброчинець України» № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 245 000 гривень, як надання гуманітарної допомоги у грошовій формі (благодійних внесків) для придбання предметів для військової частини НОМЕР_1 ЗС України та забезпечення потреб людей Чернігівщини, що постраждали від російських окупантів.

Як вказує у клопотанні слідчий, у період з 13.04.2022 по 28.07.2022 ОСОБА_7 , з метою привласнення грошових коштів, отриманих як гуманітарну допомогу (благодійні внески) перерахував з рахунку БО «БФ «Доброчинець України» № НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 205 000 гривень на рахунок ФОП ОСОБА_5 № НОМЕР_3 , як оплату за дитячі речі, які не планував купувати.

В цей же час, у період з 13.04.2022 по 28.07.2022 ОСОБА_5 на виконання вказівки ОСОБА_7 , діючи згідно розробленого злочинного плану та виконуючи відведену йому у організованій групі роль, будучи обізнаним, що грошові кошти, перераховані ОСОБА_7 з рахунку БО «БФ «Доброчинець України» на загальну суму 205 000 гривень є гуманітарною допомогою (благодійними внесками), обготівкував їх та у подальшому передав ОСОБА_7 .

У період з 24.07.2022 по 28.07.2022 грошові кошти у розмірі 37 800 гривень, отримані БО «БФ «Доброчинець України» як гуманітарну допомогу (благодійні внески), ОСОБА_7 зняв з рахунку

НОМЕР_2 з банкоматів та у такий спосіб привласнив.

Крім цього, на початку травня 2022 року ОСОБА_7 продовжуючи діяти згідно свого злочинного плану, домовився з представниками ТОВ «МК Галичина» () про надання товариством гуманітарної допомоги для потреб ЗС України у вигляді молока. При цьому, ОСОБА_7 не повідомляв представників ТОВ «МК Галичина» щодо справжньої мети організованої групи, спрямованої на продаж предметів гуманітарної допомоги та привласнення отриманих від продажу грошових коштів.

07.05.2022 на виконання вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 продовжуючи діяти згідно розробленого злочинного плану та виконуючи відведену йому в організованій групі роль, домовився з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ЗСУ про підготовку останніми листа до ТОВ «МК Галичина» щодо надання товариством для потреб військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 гуманітарної допомоги у вигляді молока у кількості 9360 пачок масою 1000 грам кожна. ОСОБА_8 не повідомляв військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 справжню мету організованої групи, спрямовану на продаж предметів гуманітарної допомоги та привласнення отриманих від продажу грошових коштів, а пообіцяв передати отриману на підставі листа гуманітарну допомогу до в/ч НОМЕР_1 .

10.05.2022 представники військової частини НОМЕР_1 підготували листа № 3/1 за підписом командира військової частини ОСОБА_11 до ТОВ «МК Галичина» з проханням надання гуманітарної допомоги у вигляді молока у кількості 9360 пачок масою 1000 грам кожна.

11.05.2022 ОСОБА_7 отримав від ТОВ «МК Галичина» зі складу за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 33-А, гуманітарну допомогу у вигляді молока кількістю 9360 пачок, масою 1000 грам кожна, надану для військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 на підставі листа № 3/1 від 10.05.2022 та розмістив його на складі за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вказує у клопотанні слідчий, 17.05.2022 ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з метою прикриття спільної злочинної діяльності, яка полягала у продажі товарів гуманітарної допомоги та надання їй вигляду законної, передали до в/ч НОМЕР_1 лише 2448 пачок молока масою 1000 грам кожна із 9360 пачок, отриманих від ТОВ «МК Галичина».

19.05.2022 ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_5 знайти покупців для гуманітарної допомоги молока ТОВ «МК Галичина» та продати його.

Того ж дня, ОСОБА_5 запропонував громадянину України ОСОБА_12 придбати у нього молоко та повідомив його характеристики, при цьому не ставлячи останнього до відома, що вказане молоко є гуманітарною допомогою.

Окрім цього слідчий у клопотанні зазначає, що19.05.2022 ОСОБА_7 перемістив молоко у кількості 6912 пачок зі складу за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська 4-А до складу ТД «Огоньок», за адресою: АДРЕСА_3 , де передав для подальшого його продажу своїй колишній дружині ОСОБА_9 .

Після цього, у першій половині червня 2022 року ОСОБА_13 з метою реалізації свого злочинного плану домовляється з представниками ТОВ «МК Галичина» про надання товариством гуманітарної допомоги у вигляді молока для потреб малозахищених верств населення. При цьому, ОСОБА_7 не повідомляв представників ТОВ «МК Галичина» щодо справжньої мети організованої групи, спрямованої на продаж товарів гуманітарної допомоги та привласнення отриманих від продажу грошових коштів.

15.06.2022 на виконання вказівки Хахуди, ОСОБА_8 продовжуючи діяти згідно розробленого злочинного плану та виконуючи відведену йому у організованій групі роль, домовився з директором Козелецького геріатричного пансіонату ОСОБА_14 щодо підготовки останнім листа до ТОВ «МК Галичина» з проханням надати гуманітарну допомогу пансіонату у вигляді 1200 пачок молока масою 900 г кожна. ОСОБА_8 не повідомляв ОСОБА_14 справжню мету організованої групи, спрямовану на продаж предметів гуманітарної допомоги та привласнення отриманих від продажу грошових коштів, а пообіцяв передати отриману на підставі листа гуманітарну допомогу до Козелецького геріатричного пансіонату.

24.06.2022 директор Козелецького геріатричного пансіонату ОСОБА_14 не будучи обізнаним про злочинні плани ОСОБА_7 та очолюваної ним організованої групи, підготував лист № 315 з проханням надання гуманітарної допомоги у вигляді молока у кількості 1200 пачок масою 900 грам кожна та цього ж дня на прохання ОСОБА_8 передав його ОСОБА_7 .

Слідчий у клопотанні вказує, що 24.06.2022 ОСОБА_7 , продовжуючи виконання свого злочинного задуму, передав лист Козелецького геріатричного пансіонату № НОМЕР_4 представнику ГО «СВОЇМ» ОСОБА_15 для подальшої передачі до ТОВ «МК Галичина»

01.07.2022 ОСОБА_7 отримав від ТОВ «МК Галичина» зі складу за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 33-А, гуманітарну допомогу у вигляді молока кількістю 1200 пачок масою 900 грам кожна, надану для Козелецького геріатричного пансіонату на підставі листа № 315 від 24.06.2022, та того ж дня відвіз до складу ТД «Огоньок» за адресою: АДРЕСА_3 , де передав для подальшого його продажу ОСОБА_9 .

У період з 11.05.2022 по 06.07.2022 ОСОБА_9 , на виконання вказівки ОСОБА_7 , продала різним суб`єктам підприємницької діяльності та фізичним особам зазначену гуманітарну допомогу, а саме: 6588 пачок молока масою 1000 грам кожна та 1200 пачок молока масою 900 грам кожна, загальною вартістю 283 767 гривень за 212 564 гривні. Грошові кошти від продажу молока ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_7 перерахувала: 188 040 гривень на його рахунок НОМЕР_5 в АТ «Універсал банк»; 5 000 гривень на його рахунок № НОМЕР_6 в АТ КБ «Приватбанк»; 16 524 гривень на картковий рахунок громадянина ОСОБА_16 № НОМЕР_7 в АТ КБ «Приватбанк» у вигляді оплати за оренду ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_4 ; 3 000 гривень за послуги з перевезення на картковий рахунок № НОМЕР_8 .

Крім цього, наприкінці квітня 2022 року ОСОБА_13 знаючи про те, що фірма «Дарниця» () надала до Чернігівської обласної ради гуманітарну допомогу у вигляді лікарських засобів, які на той час перебували у ГО «СВОЇМ» (), за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Чернігівська, 112-б, продовжуючи діяти згідно свого злочинного плану, звернувся до представників вказаної громадської організації з проханням надати гуманітарну допомогу для потреб військовослужбовців ЗС України. При цьому, ОСОБА_7 не повідомляв представників ГО «СВОЇМ» щодо справжньої мети організованої групи, спрямованої на продаж товарів гуманітарної допомоги та привласнення отриманих від продажу грошових коштів.

28.05.2022 ОСОБА_7 отримав від ГО «СВОЇМ» зі складу за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Чернігівська, 112-б, гуманітарну допомогу у вигляді лікарських засобів: «Санідар 200мл» у кількості 1595 штук, «Левофлоксацин-Дарниця 100мл» у кількості 525 штук і «Еуфілін-Дарниця 5 мл» у кількості 119 штук, та розмістив їх на складі за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вказує слідчий у клопотанні, 30.05.2022 ОСОБА_8 , пербуваючи у м. Києві, за вказівкою ОСОБА_7 доручив ОСОБА_5 здійснити продаж гуманітарної допомоги лікарських засобів фірми «Дарниця».

Цього ж дня, ОСОБА_5 будучи обізнаним про те, що лікарські засоби, а саме: «Санідар 200мл» у кількості 1595 штук, «Левофлоксацин-Дарниця 100мл» у кількості 525 штук і «Еуфілін-Дарниця 5 мл» у кількості 119 штук є гуманітарною допомогою, діючи згідно розробленого злочинного плану та виконуючи, відведену йому у організованій групі роль, звернувся до ОСОБА_17 представника медичного центру «Альфа-Віта» з пропозицією продажу вказаних лікарських засобів, на яку вона погодилась. Згідно досягнутої домовленості ОСОБА_5 мав передати ОСОБА_17 гуманітарну допомогу - лікарські засоби: «Санідар 200мл» у кількості 1595 штук, «Левофлоксацин-Дарниця 100мл» у кількості 525 штук і «Еуфілін-Дарниця 5 мл» у кількості 119 штук, а ОСОБА_17 повинна була віддавати за вказанні лікарські засоби грошові кошти ОСОБА_5 протягом року, по мірі їх реалізації.

Слідчий у клопотанні вказує, що 03.06.2022 ОСОБА_5 , продовжуючи діяти у складі злочинної групи, за раніше погодженою домовленістю з ОСОБА_17 , завіз частину гуманітарної допомоги лікарські засоби: «Санідар 200мл» у кількості 20 штук, «Левофлоксацин-Дарниця 100мл» у кількості 50 штук і «Еуфілін-Дарниця 5 мл» у кількості 60 штук до приміщення медичного центру «Альфа-Віта», за адресою: АДРЕСА_5 .

Окрім цього, 09.06.2022 ОСОБА_5 , продовжуючи діяти у складі злочинної групи, за домовленістю з ОСОБА_17 , завіз другу частину гуманітарної допомоги лікарські засоби: «Санідар 200мл» у кількості 1575 штук, «Левофлоксацин-Дарниця 100мл» у кількості 475 штук і «Еуфілін- Дарниця 5 мл» у кількості 59 штук до приміщення медичного центру «Альфа-Віта», за адресою: АДРЕСА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 , на виконання вказівки ОСОБА_7 , за дорученням ОСОБА_8 вчинив правочини щодо передачі товарів гуманітарної допомоги допомоги лікарські засоби: «Санідар 200мл» у кількості 1575 штук, «Левофлоксацин-Дарниця 100мл» у кількості 475 штук і «Еуфілін- Дарниця 5 мл» у кількості 59 штук, загальною вартістю 267 979 гривень ОСОБА_17 , тобто розпорядився таким майном з метою отримання прибутку.

30.11.2022 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 201-2 КК України продаж організованою групою продажу товарів гуманітарної допомоги, використання благодійних пожертв та укладення правочинів щодо розпорядження таким майном з метою отримання прибутку, вчиненні у значному розмірі під час дії військового стану.

У клопотанні слідчим, за погодженням прокурором, поставлено питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі на 60 днів з визначеням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1 504 800 грн., оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, крім того, на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; продовження вчинення даного кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти поданого клопотання та просили слідчого суддю відмовити у його задоволенні, оскільки вважали, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме: у продажі організованою групою продажу товарів гуманітарної допомоги, використання благодійних пожертв та укладення правочинів щодо розпорядження таким майном з метою отримання прибутку, вчиненні у значному розмірі під час дії військового стану.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30.11.2022; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж», реєстр. № 5/6/1/4-9361, розсекречено; відповідь оперативного підрозділу від 01.08.2022 № 5/6-11455; відповідь оперативного підрозділу від 09.08.2022 № 39/2/1-3635; протокол допиту як свідка ОСОБА_5 від 25.08.2022; протокол допиту як свідка ОСОБА_9 від 25.08.2022; лист в/ч НОМЕР_1 від 01.11.2022 № 262/1; лист Козелецького геріатричного пансіонату Міністерства соціальної політики України від 25.08.2022 № 444; висновок експерта КНДІСЕ від 28.09.2022 № 23876/22-53; висновок експерта КНДІСЕ від 13.09.2022 № 23877/22-53; відповідь оперативного підрозділу від 28.11.2022 № 30/2/1-6178; протокол обшуку від 25.08.2022 та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Із копії наданого повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30.11.2022 вбачається, що на ньому відсутній підпис ОСОБА_5 про його отримання.

Згідно із ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Із оглянутого у судовому засіданні відеозапису, який було долучено прокурором до матеріалів клопотання у судовому засіданні 02.12.2022 вбачається, що 30.11.2022 у період із 20 год. 47 хв. по 20 год. 53 хв. після проведення слідчої дії обшуку за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_5 , який перебував та залишався у даній квартирі, у присутності адвоката ОСОБА_4 , слідчим було доведено до відома про наявність складеного письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 201-2 КК України, однак особисто вручене не було внаслідок відмови.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що сукупність процесуальних дій сдідчого свідчить про те, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 було вручене у відповідності до ст.ст. 136, 278 КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшов своє підтвердження ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, не знайшли свого підтвердження доводи прокурора про існування ризику перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність вказаного ризику.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи, що слідчому судді прокурором в судовому засіданні не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 перешкоджав кримінальному провадженню та, що йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, тому слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, проте суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, майновий та сімейний стан (одружений), наявність постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також ту обставину, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування та прокурором не доведено слідчому судді, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризику, який наявний у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.01.2023 включно, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіст 5 відділення Слідчого управління Головного управління Служби Безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 січня 2023 року включно, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їхнім викликом,

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали визначити до 26 січня 2023 року, включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1