Справа № 274/1039/23
Провадження № 1-кс/0274/407/23
У Х В А Л А

Іменем України

07.04.2023 р. м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , не маючому постійного місця проживання, раніше неодноразово судимому,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, поданого в рамках кримінального провадження № 0000251 від 14.02.2023 р.,-

в с т а н о в и в :

07.04.2023 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_5 за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, поданого в рамках кримінального провадження № 0000251 від 14.02.2023 р., строком на 60 днів.

В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який немає стійких соціальних зв"язків, не працює, раніше неодноразово судимий, на розгляді щодо якого в Уманському міськрайонному суді Черкаської області перебувають обвинувальні акти, тому існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом неявки на виклики слідчого та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначених ризиків.

Вказаний факт було внесено 14.02.2023 р. до ЄРДР за № 0000251 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 190 КК України та розпочате досудове слідство.

24.03.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, яку було вручено йому у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, у зв`язку із неможливістю вручення такої особисто, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Зазначив, що існують наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом неявки на виклики до слідчого та/ або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання слідчого покладається на розсуд суду. Додатково пояснив, що на даний час проживає у м. Києві. До березня 2023 року проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначив, що відносно нього Уманським міськрайонним судом був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, однак він вніс заставу, тому, перебуваючи на волі, продовжив вчиняти злочини .

Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні № 0000251 від 14.02.2023 р.

24.03.2023 р. слідчим за погодженням з прокурором сформовано повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вручено ОСОБА_4 06.04.2023 р.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 13.02.2023 р. у достовірно невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 18 год. 18 хв. ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та у нього виник умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, належними випадково визначеному ним шляхом довільного набору номеру мобільного зв`язку потерпілому.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною адресою проживання, 13.02.2023 р. близько 18 год. 18 хв. використовуючи мобільний телефон марки та моделі «Nomi i144m», шляхом випадкового набору визначив мобільний номер телефону НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого здійснив до останнього телефонний дзвінок з мобільного номеру телефону НОМЕР_2 з метою повідомлення неправдивої інформації та подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілого. Під час телефонної розмови з ОСОБА_6 , використовуючи ефект несподіваності, ОСОБА_4 , скориставшись хвилюванням та розгубленістю потерпілого, видав себе за сина потерпілого та повідомив про те, що його мобільний телефон зламався та йому потрібні грошові кошти в сумі 3000 грн. для придбання іншого мобільного телефону, тим самим увів потерпілого в оману.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого умислу, після отримання від введеного в оману ОСОБА_6 згоди на перерахування грошових коштів, ОСОБА_4 під час телефонної розмови вказав потерпілому реквізити банківського рахунку АБ «Укргазбанк», закріпленого за банківською карткою № НОМЕР_3 , яка перебувала у користуванні останнього, та попросив надіслати грошові кошти в сумі 3000 грн. на вказаний банківський рахунок.

Надалі потерпілий ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та переконаним у тому, що діє в інтересах свого сина, із власного карткового рахунку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 того ж дня о 18 год. 33 хв. перерахував на картковий рахунок АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_3 , повідомлений ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 3000 грн., в результаті чого у останнього виникла можливість розпорядитись вказаними грошовими коштами. Тим самим, ОСОБА_4 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, після чого розпорядився незаконно отриманими від потерпілого грошовими коштами на власний розсуд, обготівкувавши їх у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк» по вул. Європейській, 80, в м. Бердичеві Житомирської області.

Крім того, у той самий день, а саме 13.02.2023 р. близько 18 год. 35 хв. у зв`язку із усвідомленням можливого повторного введення потерпілого в оману, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, належними потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, 13.02.2023 р. близько 18 год. 35 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон марки та моделі «Nomi i144m», знову здійснив телефонний дзвінок з мобільного номеру телефону НОМЕР_2 на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_6 , з метою повідомлення неправдивої інформації та подальшого повторного заволодіння грошовими коштами потерпілого. Під час телефонної розмови з ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , скориставшись станом потерпілого, попередньо введеного ним в оману, знову видав себе за сина потерпілого й повідомив про необхідність перерахування йому додаткової суми грошових коштів в розмірі 8000 грн., на що ОСОБА_6 також погодився.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого умислу, після отримання від введеного в оману ОСОБА_6 згоди на перерахування грошових коштів, ОСОБА_4 під час телефонної розмови вказав потерпілому номери мобільного зв`язку НОМЕР_2 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , які перебували у користуванні останнього, та попросив надіслати на них грошові кошти в сумі 8000 грн.

Надалі потерпілий ОСОБА_6 , будучи введеним в оману та переконаним у тому, що діє в інтересах свого сина, із власного карткового рахунку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 того ж дня в період з 18 год. 47 хв. до 18 год. 55 хв. перерахував 3000 грн. на номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 , 3000 грн. на номер мобільного зв`язку НОМЕР_5 та 2000 грн. на номер мобільного зв`язку НОМЕР_6 , повідомлені ОСОБА_4 , в результаті чого у останнього виникла можливість розпорядитись вказаними грошовими коштами на загальну суму 8000 грн. Тим самим, ОСОБА_4 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, після чого розпорядився незаконно отриманими від потерпілого грошовими коштами на власний розсуд, обготівкувавши їх у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк» по вул. Європейській, 80, в м. Бердичеві Житомирської області.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 11000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 15.02.2023 р.;

- протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 15.02.2023 р.;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 13.03.2023 р.;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 25.02.2023 р.;

- протокол огляду за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , від 15.02.2023 р.;

- протокол огляду речей та документів від 21.03.2023 р.;

- протоколи огляду речей та документів від 22.03.2023 р.;

- протокол огляду речей та документів від 25.03.2023 р.;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_8 від 04.04.2023 р.;

- інші матеріали кримінального провадження.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом неявки на виклики до слідчого та/ або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалися слідчий у клопотанні і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та враховуючи те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, відносно якого на даний час на розгляді в Уманському міськрайонному суді Черкаської області перебувають обвинувальні акти по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, однак не зважаючи на це, останній вчинив нові умисні злочини, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України. Викладене свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень та існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, проте за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Встановлено, що підозрюваний не працює, постійного джерела доходів не має, не має постійного місця проживання, не одружений, утриманців та дітей на утриманні не має, що свідчить про те, що його соціальні зав`язки є нестійкими та несформованими. Відповідно до довідки-характеристики ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони, зловживає спритними напоями, порушує громадський порядок, веде антигромадський спосіб життя та притягувався до адміністративної відповідальності. 05.04.2023 р. ОСОБА_4 було оголошено в розшук, у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього невідоме. Враховуючи викладене, є достатньо підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом неявки на виклики до слідчого та/ або суду.

Крім того, суд звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_4 має доступ до матеріалів кримінального провадження, у зв"язку з чим він взмозі встановити місце проживання як потерпілого, так і свідків. Також він перебуває у товариських відносинах зі свідком ОСОБА_7 , у зв"язку з чим підозрюваний зможе впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Викладене свідчить про наявність ризиків, зазначених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.

Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м"який запобіжний захід щодо ОСОБА_4 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий та прокурор.

Тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, його сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 53.680 (п"ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та в суд; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками в даному кримінальному провадженні, докласти зусиль до пошуку роботи.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, - 60 днів.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту взяття під варту ОСОБА_4 - з 13 години 20 хвилин 07 квітня 2023 року по 13 годину 20 хвилин 05 червня 2023 року.

Одночасно визначити розмір застави у розмірі 53.680 (п"ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та в суд; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками в даному кримінальному провадженні, докласти зусиль до пошуку роботи.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 05 червня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Житомирського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України (Житомирської УВП №8).

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної даною ухвалою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1