Справа № 344/5463/23
Провадження № 1-кс/344/2257/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника користувача - адвоката ОСОБА_5 , користувача ОСОБА_6 , володільця ОСОБА_7 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 17.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

30.03.2023 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування, якого посилається на те, що 17.12.2022 о 03:13 год. ОСОБА_6 , з метою умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу прибув на територію автостоянки, що по АДРЕСА_1 , де знаходився автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та на підставі довіреності від 03.09.2019 знаходиться у постійному користуванні ОСОБА_9 , діючи умисно, облив із заздалегідь заготовленої полімерної пляшки ліву передню частину автомобіля між переднім крилом та лобовим склом легкозаймистою рідиною, яку в подальшому підпалив і з місця вчинення злочину скрився.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , які виразились в умисному пошкодженні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчиненому шляхом підпалу, власнику даного транспортного засобу було матеріальну шкоду на суму 326 840 грн.

28.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину.

28.03.2023 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід.

Також, 28.03.2023 в період часу 12:11 годин до 13:11 годин, під час обшуку автомобіля «Iveco Daily», білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , яким користувалися підозрюваний ОСОБА_6 та його племінник ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (на підставі довіреності від 25.11.2022), було вилучено сам автомобіль «Iveco Daily», білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

Такий автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки використовувався як знаряддя вчинення кримінальних правопорушень і відповідно має значення речових доказів.

Тому, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених в ньому, просив його задоволити.

Слідчий клопотання підтримав. Вказав, що в клопотанні допущено описку, правильний номерний знак даного автомобіля є НОМЕР_3 . Зазначив, що потерпілий ОСОБА_9 має намір заявити цивільний позов. Під час проведення обшуку вилучено речі та даний автомобіль, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Просив врахувати, що даним автомобілем користувався ОСОБА_6 , в салоні автомобіля були виявлено та вилучено речі, на які вже накладено арешт. Автомобіль вилучено біля під`їзду за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представник користувача майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що користувачем даного автомобіля є ОСОБА_7 , а власником ОСОБА_10 та з даного приводу надав суду копії документів. Зазначив, що вказане клопотання про арешт майна подано для того, щоб відволікти від незаконних дій ОСОБА_9 . Не має підтвердження, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено на даному автомобілі. Співпадіння ДНК на певних об`єктах можливе, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом проживали та проживають у одній квартирі. Зазначив, що автомобіль під час вилучення не опечатувався, а тому він не може бути визнаний речовим доказом. Просив задоволенні клопотання відмовити

Користувач майна ОСОБА_6 підтримав думку захисника, вказав, що автомобіль йому не належить, не є користувачем даного автомобіля.

Володілець майна ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання про арешт майна заперечував, зазначив, що на законних підставах користується спірним автомобілем близько року для власних потреб та потреб своїх батьків. Вказав, що під час вилучення автомобіля проводив відеофіксацію, автомобіль не опечатували.

Власник майна ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду даного клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши прокурора, слідчого, володільця майна, користувача майна, представника користувача - адвоката ОСОБА_5 , дослідивши надані матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 17.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Згідно з протоколом обшуку від 28.03.2023, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.03.2023 щодо автомобіля Iveco Daily», білого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , в м. Городенка в період з 12 год 11 хв до 13 год 11 хв під час проведення обшуку автомобіля «Iveco Daily», білого кольору, яким користувався підозрюваний ОСОБА_6 , було виявлено і вилучено речі та сам автомобіль «Iveco Daily», білого кольору. Перераховане в протоколі обшуку вилучено, опечатано, автомобіль направлено на зберігання до Городенківського відділу поліції.

Постановою слідчого від 29 березня 2023 року автомобіль «Iveco Daily», білого кольору, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000431 від 17.12.2022, так як автомобіль використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Згідно інформації реєстраційної картки транспортного засобу, власником автомобіля «Iveco Daily», білого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

Також, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , атомобіль «Iveco Daily», білого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , належить ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_2 .

Відповідно до повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей №49381439 від 17.02.2023, долученого до матеріалів клопотання, ОСОБА_10 на вказаний автомобіль надав довіреність ОСОБА_7 , яку 25.11.2022 посвідчено за номером у реєстрі нотаріальних дій 1946, строк довіреності до 25.02.2023.

Також, відповідно до копії довіреності, наданої стороною захисту, посвідченої приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_11 , зареєстрованої в реєстрі за №1946 від 25.11.2022, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноважив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користуватися, розпоряджатися та керувати автомобілем марки «Iveco Daily», білого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , до 25.05.2023.

Так, із встановлено та того, що зазначено слідчим останнім при складенні документів допущено помилку в останній цифрі номерного знаку вилученого автомобіля з номерним знаком НОМЕР_3 , де помилково зазначено номерний знак НОМЕР_2 . Однак, враховуючи, що в даному випадку мова йде про технічну описку у одній цифрі номерного знаку автомобіля, яка не впливає загалом на факт такого вилучення, проведення обшуку у такому саме за ухвалою суду, та не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя приймає до уваги покликання сторони володільця автомобіля, що такий належить ОСОБА_7 , використовується ним. Однак, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Отже, слідчим суддею встановлено, що в ході проведення 28.03.2023 обшуку виявлено та вилучено автомобіль «Iveco Daily», білого кольору, яким також користувався підозрюваний ОСОБА_6 , що також вбачається з ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення у такому автомобілі обшуку, який в свою чергу визнано речовим доказом, так як відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Ураховуючи викладене, що спірний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та те, що згідно ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості вказаного кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, оскільки існує сукупність підстав вважати, що в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відтак, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним, а клопотання підлягає до задоволення.

Питання про дотримання вимог КПК прокурором або слідчим щодо належного використання повноважень здійснювати обшук, залучення інших учасників провадження вирішуються на етапі судового провадження (п. 24 ст. 3 КПК України), а не провадження у слідчого судді, і за умови надання суду протоколу обшуку як доказу винуватості у вчиненні злочину (постанова Верховного Суду справа № 263/10353/16-к, від 17.02.2021.

При цьому належить врахувати, що арешт майна в цілому має тимчасовий характер до його скасування або ж в межах строку досудового розслідування, який спрямований на ефективне забезпечення його проведення у розумний строк, а межі досудового розслідування у часі чітко визначені ст.219 КПК України.

Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 168, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Iveco Daily», білого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , володільцем є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вилучений під час обшуку 28.03.2023 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до його скасування у встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Повний текст ухвали складено 07.04.2023 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1