ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/1666/22 Номер провадження 11-кп/814/1800/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000591 та № 0000004за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 14.02.2023 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харкова, без зареєстрованого місця проживання, фактично тимчасово проживаючого в ГО "Будинок милосердя" по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

- 12.12.2011 Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2012 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено до місць позбавлення волі для відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.07.2014 на підставі ст. 6 Закону України "Про амністію" невідбутий строк покарання у вигляді позбавлення волі 3 роки 18 днів скорочено на 1/2 невідбуту частину покарання до 1 року 11 місяців 21 день. 28.10.2015 звільнений з Диканівської виправної колонії Харківської області № 12 по відбуттю строку покарання.

- 21.12.2018 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. 22.10.2021 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із відбуттям покарання.

- 21.07.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до громадських робіт на строк 100 годин,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 5 років 1 місяць 10 днів позбавлення волі..

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду 08 вересня 2022року близько 23 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки продуктів харчування, прийшов до кафетерію " наталі ", що розташований по АДРЕСА_2 , та належить ФОП ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану в Україні, , таємно, шляхом віджиму пластикового вікна, проник до кафетерію " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", де з товарних полиць намагався викрасти: картонну коробку з печивом "Печиво здобне Дніпровська Чайка" масою 3,5 кг, вартістю за 1 кг 68 грн 00 коп, на загальну суму 238 грн 00 коп; картонну коробку з печивом "Кекс "Віночок" масою 2,0 кг, вартістю за 1 кг 64 грн 00 коп, на загальну суму 128 грн 00 коп; картонну коробку з тістечками "Корзинка зі згущеним молоком" у кількості 5 штук, вартістю за 1 шт 12 грн 00 коп, на загальну суму 60 грн 00 коп; поліетиленову упаковку з ковбасками "Ковбаски Гриль" масою 1 кг, вартістю 112 грн 00 коп, які належать потерпілій ФОП ОСОБА_10 . Однак, під час скоєння крадіжки ОСОБА_9 був помічений працівниками СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, внаслідок чого злочинні дії ОСОБА_9 не були доведені до кінця з причин, які не залежали від його волі. Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_9 намагався завдати потерпілій ФОП ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 538 грн 00 коп.

Крім цього, 24 грудня 2022 року близько 18 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_9 , з метою крадіжки речей, прибув до будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_9 , у вказані час та місці, в умовах воєнного стану в Україні, який введено Указом Президента України умисно, повторно, таємно, шляхом розбиття скла, проник до будинку ОСОБА_11 , звідки викрав дві скляні банки, наповнені бджолиним медом, об`ємом 1 літр кожна, вартістю кожної 224 грн 50 коп. Викравши вказані продукти харчування, ОСОБА_9 виліз із будинку через вікно та в подальшому зник з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду у загальному розмірі 449 грн 00 коп.

24 грудня 2022 року близько 22 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_9 , з метою крадіжки речей, прибув до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_12 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_9 , у вказані час та місці, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану в Україні, який, умисно, повторно, таємно, шляхом розбиття скла та пошкодження металевої рами на вікні, проник до будинку ОСОБА_12 , звідки викрав зварювальний інвертор марки "СТАЛЬ" модель "ММА-250" серійний номер 201706А0513599 вартістю 1 385 грн 00 коп, тюнер марки "Q-07" чорного кольору, вартістю 550 грн 00 коп та дриль-шуруповерт марки "DNIPRO M" модель TD-42 серійний номер 16244000SJC5, вартістю 975 грн 00 коп. В подальшому ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду у загальному розмірі 2 910 грн 00 коп..

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить пом`якшити призначене судом покарання. Зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що апелянт визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину та частково відшкодував завдану шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, потерпілого, який просив вирок суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_9 за вчинений злочин, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Всупереч доводів обвинуваченого, покарання ОСОБА_9 призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_9 злочинів, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що визнав обставинами, яків відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, вказавши на рецидив злочину, як на обставину, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_9 після притягнення до кримінальної відповідальності за аналогічний попередній злочин, на шлях виправлення не став та повторно вчинив крадіжки майна громадян, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, в межах санкції ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст.185 КК України КК України та є справедливим, достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Диканського районного суду Полтавської області від 14.02.2023 відносно ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .