Справа № 216/309/23
провадження 1-кс/216/140/23
УХВАЛА

іменем України

про арешт майна

18 січня 2023 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 07.11.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області №12 о/с від 19.01.2021 підполковника поліції ОСОБА_4 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектора превенції Генічеського районного відділу поліції у порядку переміщення, увільнивши його з посади дільничного офіцера поліції сектора превенції Генічеського відділу поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Наказом № 275 о/с від 24.05.2022 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», підполковника поліції ОСОБА_4 , дільничного офіцера поліції сектору превенції Генічеського районного відділу поліції, звільнено зі служби за власним бажанням, з 24 травня 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_4 до 24.05.2022 є службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас, ОСОБА_4 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. ст. 2, 63 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив українській державі та всьому українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України, захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Херсонська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України, питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права, президент російської федерації (далі - рф) ОСОБА_5 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 23.11.2022, відповідно до указу Президента України ОСОБА_6 № 573/2022 від 12.08.2022.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф було тимчасово взято під контроль місто Херсон та частину інших населених пунктів на території Херсонської області, зокрема м. Генічеськ, з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Херсонської області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Херсонської області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції правоохоронних органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Генічеського районного відділу поліції, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Херсонської області, зокрема міста Генічеськ, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Херсонської області та, зокрема, м. Генічеськ, системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у період з середини березня 2022 року по теперішній час, під час проведення військових дій на території Херсонської області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, після чого виконував вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф та керівників підрозділів силових блоків, зокрема щодо виконання функції начальника дільничних інспекторів незаконно створеного правоохоронного органу, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_4 за власної ініціативи з середини березня 2022 року по теперішній час, точну дату та час під час досудового розслідування встановити неможливо, добровільно проходить «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, а саме у незаконно створеному органі «народная милиция», а пізніше «Генический райотдел полиции ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посаді начальника дільничних інспекторів, чим порушив присягу працівника поліції, завдавши шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, зокрема, шляхом особистої участі у діяльності незаконно створеного силового органу на території Херсонської області та зокрема в м. Генічеськ.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Протиправні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 111 КК України.

17.09.2022 у вказаному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Углегорськ, Сахалінської області, РФ, громадянину України, українцю, з вищою освітою, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проте вручити його у день складення, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, не представилось можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_4 від органів досудового розслідування на окупованій території м. Генічеськ Херсонської області.

З огляду на викладене, письмове повідомлення про підозру, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 17.09.2022 вручене у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Зокрема, відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 135 та 136 КПК України, в номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 17.09.2022 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в розділі «Повістки про виклик» опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 111 КК України та повістки про виклики для допиту в якості підозрюваного та для проведення інших слідчих та процесуальних дій на 21.09.2022, 22.09.2022 та 26.09.2022 року.

У ході здійснення досудового розслідування зібрано докази, що дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується: наказом №12 о/с від 19.01.2021 про призначення ОСОБА_4 на посаду дільничного офіцера поліції сектора превенції Генічеського районного відділу поліції; рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС 3-го оперативного відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі №134/17-04/22 від 15.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.07.2022 відповідно до якого останній перебуває на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу підтримки Управління Головної інспекції ГУНП в Херсонській області. Зі слів ОСОБА_7 йому відомо, що ОСОБА_4 почав працювати у Генічеському райвідділі. В середині травня 2022 року, він дізнався, що ОСОБА_4 став начальником дільничних інспекторів у Генічепському райвідділі поліції, який створили окупанти. Після того, як він почав співпрацювати з ворогом, він написав рапорт на пенсію та 24.05.2022 року його було звільнено з НПУ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.07.2022 відповідно до якого останній перебуває на посаді старшого інспектора чергового сектору моніторингу Генічеського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області. Зі слів ОСОБА_8 . ОСОБА_4 , перейшов на бік ворога. У Генічеському ВП ГУНП він працював на посаді дільничного офіцера поліції. По команді «евакуація» він не виїхав, залишився у м. Генічеськ. З початку травня, після призначення ОСОБА_9 начальником «російського» Генічеського райвідділу, останній, перебуваючи в дружніх відносинах з ОСОБА_4 , запросив його працювати начальником дільничних інспекторів. ОСОБА_4 надав згоду і в перших числах травня почав працювати у «російському» Генічеському райвідділі поліції; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.07.2022 відповідно до якого останній перебуває на посаді заступника начальника Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області. Зі слів ОСОБА_10 ОСОБА_4 , перейшов на бік ворога. У Генічеському ВП ГУНП він працював на посаді дільничного офіцера поліції. По команді «евакуація» він не виїхав, залишився у м. Генічеськ. З початку травня, після призначення ОСОБА_9 начальником «російського» Генічеського райвідділу, останній, перебуваючи в дружніх відносинах з ОСОБА_4 , запросив його працювати начальником дільничних інспекторів. ОСОБА_4 надав згоду і в перших числах травня почав працювати у «російському» Генічеському райвідділі поліції; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.07.2022 (перебуває на посаді старшого інспектора сектору превенції Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області). Зі слів ОСОБА_11 ОСОБА_4 , перейшов на бік ворога. У Генічеському ВП ГУНП він працював на посаді дільничного офіцера поліції. Перебували у товариських відносинах. По команді «евакуація» він не виїхав, залишився у м. Генічеськ. З початку травня, після призначення ОСОБА_9 начальником «російського» Генічеського райвідділу, останній, перебуваючи в дружніх відносинах з ОСОБА_4 , запросив його працювати. Однак на яку посаду йому не відомо. ОСОБА_4 надав згоду і в перших числах травня почав працювати у «російському» Генічеському райвідділі поліції; іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності обґрунтовують підозру, повідомлену ОСОБА_4 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 314201479 підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належать: 1. земельна ділянка із кадастровим номером :01:141:0003, площею 0.0594 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); 2. житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами і будівлями загальною площею 53 кв. м розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221);

На праві приватної спільної сумісної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить:

1. житловий будинок, площею 58,9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 1268661).

12 січня 2023 року слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому просив накласти арешт на вказане вище майно.

Органом досудового розслідування у якості підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження зазначено, що для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виявлених у підозрюваної особи, які є важливими доказами по справі та несуть на собі сліди про вчинення кримінального правопорушення, а відчуження можуть приховати сліди кримінального правопорушення.

Оскільки в судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені та заявили про розгляд клопотання за їх відсутності, то розгляд клопотання проводиться за відсутності учасників розгляду та без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1, п.п. 1, 3 ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також конфіскації майна як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, за якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

З наданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, вбачається що на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить земельна ділянка із кадастровим номером :01:141:0003, площею 0.0594 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами і будівлями загальною площею 53 кв.м розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); житловий будинок, площею 58,9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 1268661).

Крім того з витягу з ЄРДР за №0000193 від 07.11.2022 вбачається, що предметом розслідування є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.111 КК України за вчинення якого санкцією вказаної статті передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна обвинуваченого.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане вище майно, підлягає арешту, також з урахуванням вимог ст. 170 КПК України та з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна вважається обґрунтованим та доцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170,-172-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 07.11.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: земельну ділянку із кадастровим номером :01:141:0003, площею 0.0594 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами і будівлями загальною площею 53 кв.м розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); житловий будинок, площею 58,9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 1268661), із подальшою забороною власнику чи уповноваженою ним особою користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном.

Ухвалу слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_12