Справа № 343/2375/22
Провадження № 11-кп/4808/207/23
Категорія ч.4 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на вирок Долинського районного суду від 07 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, в останнє 27 квітня 2021 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнено умовно-достроково 05.08.2022 року на невідбуту частину покарання, що становить 4 місяці 11 днів,

визнаний винуватим та засуджений за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до даного покарання невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2021 року та визначено обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років і 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання рахується з 15 листопада 2022 року.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 943,90 грн. (дев`ятсот сорок три гривні та 90 копійок) відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_7 вчинив грабіж повторно та в умовах воєнного стану.

Злочин вчинено за таких обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

15 листопада 2022 року близько 17:15 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на польовій стежині, що веде від колії залізничного переїзду до вул. Кармелюка, що в м. Долина Калуського району Івано-Франківської області, їдучи на велосипеді, зустрів потерпілу ОСОБА_9 та запропонував їй вступити з ним у статеві відносини, на що остання відмовилась. Тоді ОСОБА_7 , з метою вчинити дії сексуального характеру, штовхнув потерпілу на землю, утримуючи її руки, та під час спроби зняти одяг, виявив у неї мобільний телефон, внаслідок чого в нього виник корисливий умисел на відкрите його викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 відкрито, умисно, повторно рукою витягнув із передньої правої кишені куртки ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Apple» лінії «іPhone» моделі «7 Plus А1661», з об`ємом пам`яті 32 GB, в корпусі чорного кольору з силіконовим чохлом і захисним склом, загальною вартістю 6553 грн. та сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна». Заволодівши майном потерпілої, ОСОБА_7 припинив вчинення насильницьких дій щодо неї, скориставшись чим вона втекла, а ОСОБА_7 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 6553 грн.

З вироком суду не погодився захисник ОСОБА_8 , який не оспорюючи обвинувачення визнане судом доведеним, вважає вирок суду незаконним внаслідок суворості призначеного покарання Вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, оскільки він визнав вину та щиро покаявся, є особою молодого віку.

В судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу, а прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Вирок суду щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій за ч.4 ст.186 КК України, учасниками судового провадження не оскаржено.

Що стосується доводів захисника про необхідність при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Так, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та роз?яснень Пленуму Верховного Суду України.

Як неодноразово зауважував у своїх рішеннях Верховний Суд, що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Визнання вини та щире каяття ОСОБА_7 пом`якшують покарання, проте не є обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину,а тому не дають підстав для застосування ст.69 КК України.

Також апеляційний суд враховує, що ухвалюючи вирок, суд прийняв до відома характеристику обвинуваченого, конкретні обставин кримінального провадження; характер вчиненого злочину; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів; не дивлячись на умовно-дострокове звільнення за попереднім вироком, вчинив новий корисливий тяжкий злочин.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Долинського районного суду від 07 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_3