КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0002228 від 24.08.2022, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури у місті Києві ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 24.08.2022 року в ході огляду місця події у ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002228 від 24.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України, а саме: міні - трактор (з ковшом для дорожніх робіт) білого кольору з помаранчевими ставками та з написами на кузові «Bobcat 864» з номером НОМЕР_1 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини,що майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України є речовим доказом у кримінальному провадженні №0002228 від 24.08.2022, а тому наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Апелянт вказує на те, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно винесена без належного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вилучене майно має важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або зберегли на собі йогосліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0002228. Окрім того, апелянт вказує, що слідчим суддею не надано належної оцінки тій обставині, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б могли свідчити про те, що відносно арештованого майна можуть бути вчинені дії щодо його знищення пошкодження або відчуження. Арештований навантажувач є єдиним засобом для існування власника - ОСОБА_7 , що використовує його в ході роботи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та належне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що Відділом дізнання Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 24 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002228, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України.

24.08.2022 року в ході огляду місця події за адресою: квартал №111 території КП «Святошинське ЛПГ» у межах НПП «Голосіївський», а саме земельна ділянка, розміщена напроти буд.21 по вул. Доківська в смт. Коцюбинське Київської області та поблизу храму Святого Великомученика Г.Побідоносця зі сторони Святошинського району міста Києва по вул.. Пономарьова, 2 було виявлено та зафіксовано видимі ознаки зняття верхнього шару покриву (грунту) у лісосмугі Національного парку, площею 60х60 метрів вищевказаної ділянки місцевості. Крім того під час огляду події було вилучено спеціальний транспортний засіб, а саме: міні - трактор (з ковшом для дорожніх робіт) білого кольору з помаранчевими ставками та з написами на кузові «Bobcat 864» з номером НОМЕР_1 .

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування з метою забезпечення збереження речових доказів даного міні трактора звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того постановою органу досудового розслідування від 24 жовтня 2022 року вищезазначене майно визнано речовими доказами.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання про накладення арешту, міні - трактор (з ковшом для дорожніх робіт) білого кольору з помаранчевими ставками та з написами на кузові «Bobcat 864» з номером НОМЕР_1 може свідчити, у сукупності, про вчинення особами кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно не може прийматися до уваги.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За встановлених обставин колегія суддів вважає доводи апеляції такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження. Обставини на які посилається апелянт були враховані під час прийняття рішення слідчим суддею. При цьому негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб не було встановлено, чим забезпечило розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2022 року, якою клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури у місті Києві ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 24.08.2022 року в ході огляду місця події у ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002228 від 24.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України, а саме: міні - трактор (з ковшом для дорожніх робіт) білого кольору з помаранчевими ставками та з написами на кузові «Bobcat 864» з номером НОМЕР_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/716/2023

Єдиний унікальний номер 759/13047/22

Доповідач: ОСОБА_1