233 Справа № 233/2458/22
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

04 січня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001017 від 02 листопада 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, стрільця-санітара 3 відділення 2 автомобільно-десантного взводу 3 аеромобільної-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2022 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001017 від 02 листопада 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2022 року головуючим для розгляду кримінального провадження визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. З приводу застосування до обвинуваченого домашнього арешту зазначив, що законом не передбачено застосування до військовослужбовців іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Також вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у закритому судовому засіданні, оскільки міститься інформація щодо адреси військової частини та розташувань останньої.

Обвинувачений в судовому засіданні клопотання про колегіальний розгляд справи не заявляв, з питань щодо можливості призначити обвинувальний акт до судового розгляду утримався. Щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти погодився з останнім, в той же час не підтримав клопотання захисника щодо домашнього арешту.

Захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявляла. Зазначила, що її позиція не різниться від позиції обвинуваченого, однак просила обрати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його реєстрації. Додала, що її підзахисний має на утриманні бабусю, якій за 70 років, свого часу вона була його опікуном, бо батьки загинули коли він був маленьким. Бабуся хворіє та потребує догляду, це й було причиною залишення військової частини.

Обвинувачений ОСОБА_4 отримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти 12 грудня 2022 року, про що свідчить розписка.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора та сторони захисту дійшов такого висновку.

З приводу призначення справи до розгляду.

Під час підготовчого судового засідання угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду у закритому провадженні, оскільки цього потребують інтереси безпеки інших військовослужбовців, які перебувають у розташуванні військових частин.

Щодо клопотання про обрання запобіжного заходу.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді стрільця-санітара 3 відділення 2 аеромобільно-десантного взводу 3 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, близько 09 години 00 хвилин 14 червня 2022 року самовільно залишив місце служби - місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на 60 діб до 20 січня 2023 року включно.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_4 більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді;

- ризик незаконно впливати на свідків обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 отримавши доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, володіє інформацією стосовно свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови від показів. За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Окрім того, ОСОБА_4 є військовослужбовцем Збройних Сил України, має досвід застосування зброї, спеціальних засобів та заходів фізичного впливу, перебуваючи на волі, матиме усі можливості вплинути на свідків у вказаному кримінальному правопорушенні з числа інших військовослужбовців, зокрема, на своїх прямих начальників та командирів і співслужбовців з якими знайомий особисто.

- ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом підтверджується тим, що обвинувачений розуміючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Ймовірність впливу на свідків за допомогою насилля складає суть ризику вчинення іншого правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, обвинувачений перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому обвинувачується, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що, обвинувачений вчиняючи самовільне залишення військової частини, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків на бойових позиціях в умовах воєнного стану, що само по собі утворює склад іншого злочину за ч. 4 ст. 402 КК України. Крім того, бажання обвинуваченого уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість його втечі.

Оскільки обвинувачений є військовослужбовцем, з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом на теперішній час не встановлено.

Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 574/2022 від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану» № 2472 від 28.07.2022 внесено зміни до статті 176 КПК України які передбачають, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Пунктом 5 частини 1 статті 176 КПК України передбачено тримання під вартою.

За приписами статті 176 КПК України, до військовослужбовця, який вчинив військовий злочин під час дії правового режиму воєнного стану, не може застосовуватися будь-який інший запобіжний захід, крім як тримання під вартою. Військовий злочин, вчинений військовослужбовцем під час дії правового режиму воєнного стану, свідчить про максимальний ступінь суспільно-небезпечного діяння.

Крім того, відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, суд, відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а клопотання захисника задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 176-177, 183, 193, 194, 372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0001017 від 02 листопада 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України на 12 січня 2023 року о 13-00 в умовах особливої роботи Костянтинівського міськрайонного суду.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, обвинуваченого та захисника.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти - задовольнити, у клопотанні захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб до 04 березня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 для організації виконання.

На ухвалу суду обвинуваченим, захисником, прокурором може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1