Справа № 302/559/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2022смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю:

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_6 потерпілий - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в райсуді в смт. Міжгір`ї справу кримінального провадження ЄРДР № 0000067 від 07.05.2022 за обвинувальним актом від 25.05.2022 про обвинувачення:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше судимого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.08.2022 справа № 302/324/22 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 ч.2 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і шість місяців із застосуванням статей 75, 76 КК України і звільненням від відбування призначеного покарання протягом іспитового строку двох років (вирок набрав законної сили), паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Міжгірським РС ГУ ДМС України в Закарпатській області 18.12.2015, РНОКПП НОМЕР_2 , засіб мобільного зв`язку НОМЕР_3 , - у вчиненні злочинів, передбачених статтями 296 ч.2, 122 ч.1 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , не одруженого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, військовозобов`язаного, паспорт № НОМЕР_4 , виданий 04.06.2018 органом ДМС 2128, РНОКПП НОМЕР_5 , засіб мобільного зв`язку НОМЕР_6 , -

- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_3 на вулиці біля магазину «0-24» в присутності сторонніх осіб, під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 з приводу військової служби, використовуючи нецензурну лексику, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю вчинили такі хуліганські дії.

ОСОБА_5 умисно кулаком правої руки наніс ОСОБА_7 один удар по обличчю зліва і повалив його на землю. ОСОБА_8 вирвався під час боротьби з ОСОБА_9 і відійшов на кілька метрів до готелю «Пилипець-Гранд». У цей момент його наздогнав ОСОБА_4 руками штовхнув на землю та наніс удар рукою по обличчю. До лежачого ОСОБА_7 також підбіг ОСОБА_9 , не реагуючи на зауваження присутніх осіб припинити бійку, присів біля ОСОБА_7 та кулаком руки наніс один удар по голові і тілу в область спини. Такі ж дії вчинив ОСОБА_4 . Побиття ОСОБА_7 припинили присутні сторонні особи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

В результаті зазначених хуліганських дій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 згідно з висновком судово-медичного експерта № 46 м від 16.05.2022, спричинили потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців на кінцівках (руках) і на спині в область поперекової ділянки та крововилив в області плеча, які кваліфіковані експертом як легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.

Окрім цього, під час сутички ОСОБА_4 і ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 руками сильно штовхнув ОСОБА_13 в область спини з метою повалити на землю унаслідок чого ОСОБА_7 від падіння тіла із опорою на лівий лікоть руки на асфальтно-бетонне покриття дороги отримав перелом головки променевої кістки зі зміщенням, ушкодження зв`язок ліктьового суглобу. Унаслідок зазначених обставин, згідно висновку судового медичного експерта № 46 м від 16.05.2022, потерпілий ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з обвинувальним актом на підставі обставин за змістом формулювання обвинувачення, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 ч.2 КК України (хуліганство, вчинене групою осіб). ОСОБА_4 також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 122 ч.1 КК України за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті, - не визнали, а також не визнали свою вину в учиненні ними кримінальних правопорушень за інкримінованими їм статтями кримінального закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає себе винуватим частково і цю позицію пояснив тим, що потерпілий теж винуватий у конфлікті, який виник між ним і обвинуваченими з приводу спору про військову службу. Обвинувачений ОСОБА_4 також показав, що не мав наміру нанести потерпілому тілесні ушкодження у вигляд перелому руки. Обвинувачений ОСОБА_4 просить узяти до уваги, що травму руки потерпілий отримав від падіння на землю. ОСОБА_4 також не визнав цивільний позов потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає себе винуватим частково і цю позицію пояснив тим, що потерпілий спровокував конфлікт і отримав тілесні ушкодження під час взаємної бійки. ОСОБА_5 не визнав цивільний позов потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 надав такі покази.

Потерпілий працює в готелі «Пилипець Гранд» офіціантом. 07.05.2022 біля 01 год. після закінчення роботи він з працівниками готелю ( ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) вийшли за межі готельного комплексу випити каву в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Біля приміщення магазину до них підійшли ОСОБА_16 і ОСОБА_5 , маючи ознаки сп`яніння. ОСОБА_16 висловився в їх адресу «під…сіки з підносами» та розпочав у зухвалій формі розмову з приводу чому потерпілий не йде на військову службу. Потерпілий відповів їм, що вони також мають відбувати військову службу і спитав про причину образи. Під час розмовного конфлікту ОСОБА_5 вдарив потерпілого рукою в обличчя. Вони схопили руками один одного за одяг і в боротьбі впали на землю. Їх почади розтягувати присутні. Дівчата кричали, щоб припинили бійку. Потерпілий відійшов з місця бійки, однак його наздогнав ОСОБА_16 і вдарив рукою по потилиці зненацька, коли потерпілий був до нападника спиною та сильно штовхнув у спину. Від цих дій потерпілий впав на землю на лікоть руки і отримав тілесні ушкодженні у вигляді перелому руки. Потерпілий також повідомив, що отримав від слідчого направлення для проходження експертизи, а після огляду експерта оглядався лікарем-рентгенологом, а також звертався за місцем проживання в м. Хмельницьку до лікаря для повторного обстеження із застосуванням дослідження МРТ та висновок надав експерту. Потерпілий показав, що не примирився з обвинуваченими, бо вони не йдуть з цього приводу на контакт і не визнають себе винуватими.

Потерпілий також підтримав цивільний позов на загальну суму 43081 грн, зокрема: майнової шкоди на суму 13081 грн у вигляді витрат на лікування 2452 грн, проїзд до медичного закладу 1025 грн, втрата заробітку у зв`язку з непрацездатністю в сумі 9608 грн та моральної шкоди в сумі 30000 грн.

Свідок ОСОБА_17 показала, що 07.05.2022 біля 01 год. вона, потерпілий ОСОБА_8 , ОСОБА_18 (всі працівники готелю «Пилипець Гранд») після закінчення роботи вийшли з території готельного комплексу і підійшли до магазину АБС 24 з метою випити кави. Біля приміщення магазину було 6-7 хлопців, у тому числі й ОСОБА_16 , ОСОБА_19 . Між ОСОБА_8 і ОСОБА_16 та ОСОБА_9 розпочалась розмови з приводу військової служби, зокрема чому ОСОБА_8 не йде воювати, а їм вручають повістки. З цього приводу вони стали сперечатись і ОСОБА_20 під час суперечки вдарив рукою ОСОБА_21 . Вони схопились за одяг та почали тягатись. Їх розборонили брати ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . При цьому свідок вимагала припинити бійку та висловлювалась, що ОСОБА_8 має роботу. В цей момент ОСОБА_24 підбіг до потерпілого штовхнув його ударом на землю, від чого потерпілий впав на землю. ОСОБА_16 і ОСОБА_9 ще нанесли кілька ударів лежачому потерпілому по тілу. Опісля нападників відтягнули інші хлопці. Потерпілий повідомив, що йому необхідно викликати медичну швидку допомогу, бо його сильно боліла рука. У судовому засіданні потерпілий показав, що тілесне ушкодження у виді переломи руки отримав від падіння на землю після поштовху ОСОБА_25 , який штовхнув його руками в спину, коли потерпілий був повернутий до Трусяка спиною і відходив від обвинувачених.

Свідок ОСОБА_26 показав, що обвинувачені є його сусідами, а потерпілий йому не знайомий. 07.05.2022 біля 1 години він з обвинуваченими та іншими особами перебував біля приміщення магазину АДРЕСА_4 , де компанією вживали пиво. До магазину підійшли потерпілий з дівчатами ( ОСОБА_15 та іншими) і придбали каву та пляшку коньяку. Обвинувачені підійшли до потерпілого і розпочали розмову про війну і вони стали сперечатись з приводу чому потерпілий не йде на військову службу в ЗСУ. Під час сварки між ними сталася бійка. Пирч повалив потерпілого на землю. Їх бійку стали припиняти, зокрема ОСОБА_10 тримав обвинуваченого ОСОБА_27 , бо той рвався битись. Потім потерпілий запропонував з`ясувати стосунки з Трусяком «сам-на сам» і вони обвидвоє впали на землю. Їх розтягнули хлопці (брати ОСОБА_28 ), а також дівчата, які тримали Трусяка руками та розбороняли від нанесення побоїв. Конфлікт тривав біля 10-15 хвилин.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 (знайомі та односельчани обвинувачених) підтвердили своїми показами обставини, повідомлені в показах свідка ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_29 показав, що працює охоронцем в «Гранд-Отель Пилипець» і 07.05.2022 біля 1 години перебував на чергуванні на робочому місці в охоронній кімнаті та оглядав відеокамери спостереження. Свідок повідомив, що на відстані 50 метрів від місця служби знаходиться магазин 24/7 АВС і бачив біля магазини групу хлопців. Потерпілий, який працює офіціантом в готелі, а також інші працівники готелю (дівчата) вийшли з території готелю в напрямку магазину. Через короткий проміжок часу всі повернулися і відчинили двері в чергову кімнату та повідомили ОСОБА_29 про те, що сталася бійка з місцевими хлопцями, які побили потерпілого. Останній повідомив, що йому зламали руку.

Свідок ОСОБА_30 показала, що працює барменом в готелі в с. Пилипець і зв`язку з цим знайома з потерпілим, а також їй знайомі обвинувачені як односельчани. 07.05.2022 біля 1 години вона з потерпілим та працівницею готелю Воробець вийшли за територію готелю до магазину 24/7 випити каву. Біля магазину стояли обвинувачені з іншими хлопцями і спитали у потерпілого чому він не йде служити в Збройні Сили України. Потерпілий пояснив хлопцям чому він не відбуває службу, повідомляв, що став на облік військовозобов`язаних, але висловлювався зверхньо та наголошував, що працює на відміну від обвинувачених. З цього приводу між ними виникла суперечка. ОСОБА_31 просила хлопців припинити конфлікт з огляду на те, що всі перебували в стані алкогольного сп`яніння. Між обвинуваченими і потерпілим почалась сутичка, але свідок не бачила хто і кому наносив удари, бо в цей момент була спиною до учасників конфлікту. Свідок також показала, що бачила потерпілого, який лежав на землі, а обвинувачені перебували біля нього. Після припинення конфлікту ОСОБА_32 з потерпілим повернулись на роботу в готель і потерпілий повідомив їй, що його болить рука, бо йому зламали руку під час побиття.

Згідно висновку судового медичного експерта № 46/м, складеного експертом ОСОБА_33 в потерпілого ОСОБА_7 на момент експертизи виявлено синці лівої верхньої кінцівки та синець поперекової ділянки, посттравматичний синдром, перелом головки променевої кістки зі зміщенням, ушкодження зв`язок ліктьового суглобу, гемартроз, крововилив у м`які тканини плеча. Тілесні ушкодження у вигляді перелому кістки лівого ліктьового суглобу виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму дії або від ударів об такі; могли виникнути при падінні з висоти власного зросту при наданні тілу прискорення сторонньою особою; потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і по цій ознаці кваліфіковані експертом як ушкодження середньої тяжкості згідно з підпунктом 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді синця поперекової ділянки виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак або взуті ноги сторонньої особи. Розладу здоров`я за собою ці тілесні ушкодження не потягли і по цій ознаці кваліфіковані як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я згідно з підпунктом 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. По давності зазначені вище тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 07.05.2022.

Згідно з висновками щодо результатів медичного огляду на з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складного лікарем КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» 07.05.2022 о четвертій годині в обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виявлено алкогольне сп`яніння ( відповідно з фіксацією приладом показників 1,61%; 1,01%.).

Згідно з протоколом огляду місця події від 09.05.2022 конфлікт між обвинуваченими і потерпілим та нанесення йому тілесних ушкоджень відбувалось на дорозі загального користування в селі Пилипець, № 366 біля магазину «0-24» та торгових павільйонів.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 16.05.2022 з участю потерпілого ОСОБА_7 та понятих, проведеного заступником начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_34 в селі Пилипець біля магазину «0-24» неподалік готелю «Пилипець-Гранд» потерпілий показав місце зустрічі його і обвинувачених біля магазину «0-24», місце нанесення йому удару по обличчю ОСОБА_5 та місце сутички з ОСОБА_35 та обставини поштовху Трусяка потерпілого, падіння потерпілого на землю від поштовху та боротьбу потерпілого з Трусяком в лежачому положенні.

Оцінивши встановлені обставини, позицію обвинувачених та потерпілих, докази в справі, суд дійшов висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, яке мало місце за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та вчинені групою осіб (стаття 296 ч.2 КК України).

Обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає винуватим також у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України, яке мало місце за такими кваліфікуючими ознаками: необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Цей висновок суду ґрунтується на такому.

Із встановлених обставин видно, що обвинувачені, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, тобто з надуманого приводу причепились та образили потерпілого і нанесли йому побої в громадському місці (на вулиці біля торговельних закладів і неподалік об`єктів туристичного і готельного відпочинку), у присутності кількох сторонніх осіб. Дії обвинувачених були зухвалими, бо супроводжувались нецензурною лайкою, нанесенням побоїв, тривали біля 15 хвилин, не зважаючи на заклики присутніх осіб припинити побиття потерпілого.

Суд відхиляє заперечення обвинуваченими вчинення хуліганства та їх покликання на те, що потерпілий спровокував конфлікт і також винен у його виникненні, тому їх дії були відповіддю на висловлювання потерпілого (неприязні стосунки). Позиція обвинувачених повністю спростована доказами, а саме: показами потерпілого, які є послідовними і підтвердженими показами свідків, які допитані в справі. З обставин справи видно, що конфлікт розпочався з образи, яку висловив в адресу потерпілого обвинувачений ОСОБА_16 , а також з дій обвинуваченого ОСОБА_5 , який першим вдарив потерпілого кулаком руки в обличчя. Обвинувачені здійснювали хуліганські дії та діяли стосовно потерпілого в групі осіб, практично одночасно в часі, в присутності інших осіб, які не брали участь у конфлікті, а навпаки припиняли дії обвинувачених та заступались за потерпілого з метою припинити його побиття. Ці обставини підтвердили всі свідки, які були очевидцями події. Жоден з обвинувачених не повідомив орган досудового розслідування чи суд про отримання від потерпілого ударів, спричинення від дій потерпілого тілесних ушкоджень. Обвинувачені також не зверталися з цього приводу із відповідними заявами та в медичний заклад за допомогою.

Суд дійшов переконання, що сторона обвинувачення не довела належними доказами вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ознаками статті 122 ч.1 КК України.

Цей висновок суду ґрунтується на такому.

ОСОБА_16 пояснив, що він не бажав під час конфлікту з ОСОБА_36 спричинити йому саме тілесні ушкодження у виді перелому ліктя руки. З встановлених судом обставин видно, що ОСОБА_8 впав на землю не від удару Трусяка, а від його поштовху руками в область спини. Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що відчув сильну біль в лікті лівої руки саме від падіння тіла на землю після поштовху ОСОБА_37 і при зіткненні ліктем руки об тверду поверхню дороги, якою інтуїтивно оперся на землю під час падіння.

Згідно з висновком експерта № 46 м від 16.05.2022 ОСОБА_7 міг отримати тілесні ушкодження у вигляді перелому променевої кістки лівого ліктьового суглобу, зокрема і від падіння тіла з висоти власного зросту при наданні тілу прискорення сторонньою особою. У судовому засіданні експерт також роз`яснив, що виникнення такого тілесного ушкодження можливе і від падіння тіла з висоту власного зросту на тверду поверхню землі у вигляді асфальтно-бетонного покриття без поштовху сторонньої особи.

Кваліфікація дій особи за ознаками статті 122 ч.1 КК України передбачає доведення прямого умислу в діях особи на спричинення саме тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Ця ознака є недоведеною. Натомість суд відхиляє повне заперечення вини ОСОБА_4 і вважає, що в його діях є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України (необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження). Зокрема, ОСОБА_16 підбігаючи до ОСОБА_7 , який в цей момент повертався до нього спиною, і штовхаючи руками в спину ОСОБА_38 повинен був передбачити, що потерпілий може від цих дій впасти на асфальтне покриття дороги і отримати травму кінцівок. Отже, обвинувачений в цій частині встановлених судом обставин не бажав умисно спричинити потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, однак діяв злочинно недбало та самовпевнено, а тому міг і повинен був передбачити, що потерпілий може від поштовху впасти на землю та не зможе згрупувати тіло для того щоб уникнути травми у виді перелому руки. Суд дійшов переконання про необхідність перекваліфікувати обвинувачення ОСОБА_4 з статті 122 ч.1 на статтю 128 Кримінального кодексу України.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про закриття справи стосовно обвинувачених у зв`язку з порушенням вимог КПК України щодо порядку досудового розслідування кримінального провадження та подання стороною обвинувачення недопустимих доказів (ухвалення виправдувального вироку) з огляду на таке.

У матеріалах кримінального провадження досудового розслідування, досліджених у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту є такі процесуальні документи щодо організації досудового розслідування розглядуваного кримінального провадження після здійснення процесуальних дій та видання документів органом дізнання :

- постанова начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ОСОБА_39 від 13.05.2022 про створення слідчої групи з визначенням слідчих та старшого групи слідчих ОСОБА_40 (ЄРДР № 0000067 від 07.05.2022 за ч.2 ст. 296 КК України).

- доручення начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ОСОБА_39 від 17.05.2022 провести досудове розслідування заступнику начальника цього ж органу ОСОБА_40 . Ця посадова особа також зазначена в групі слідчих, які здійснюють досудове розслідування з групою процесуальних прокурорів у витягу з ЄРДР № 0000075 від 17.05.2022 (внесення відомостей за ознаками кримінального правопорушення за статтею 122 ч.1 КК України). ОСОБА_40 надав письмові повідомлення про початок досудового розслідування керівнику окружної прокуратури та потерпілому;

- постанова процесуального прокурора ОСОБА_3 Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури про об`єднання матеріалів досудових розлідувань у кримінальне провадження ЄРДР № 0000067.

Отже, вручення слідчим ОСОБА_40 письмових повідомлень про підозру ОСОБА_5 , ОСОБА_4 17.05.2022 здійснено уповноваженою посадовою особою і в порядку, передбаченому ч.1 статті 278 КПК України, тобто в день складення такого повідомлення.

Суд вважає, помилковим також посилання сторони захисту про недопустимість висновку експерта як доказу сторони обвинувачення за обставиною прийняття експертом для цілей складання висновку огляд потерпілого із застосуванням дослідження МРТ, складеного 12.05.2022 лікарем травматологом КНП «Хмельницька обласна лікарня» без отримання дозволу слідчого.

У висновку судового медичного експерта № 46/м зазначено, що потерпілий оглядався експертом на підставі постанови слідчого про проведення судової медичної експертизи для виявлення тілесних ушкоджень у потерпілого, визначення їх ступеня тяжкості, давності утворення та причини виникнення; направлявся на консультації спеціалістів (здійснення рентгенографії, огляду травматолога). Експерт у висновку зіслався на зазначені висновки спеціалістів (рентгенолога, травматолога, а також травматолога КНП Хмельницька обласна лікарня» та МРТ дослідження від 12.05.2022 Медичний центр ультра діагностики. М. Хмельницьк.

Зазначену медичну документацію експерт надав на вимогу суду (згідно ухвали) і така документація з висновком експерта була досліджена в судовому засіданні. З цього при- воду експерт роз`яснив, що рентгенологічне обстеження і додаткове обстеження із застосуванням апаратури МРТ встановлюють достовірність діагнозу та доповнюють уточнюють діагностику травми і є необхідними для правильного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ,їх локалізації та встановлення причини виникнення і відповідність строку події, в якій отримано травму.

Експерт підтвердила, що висновок травматолога та дослідження МРТ потерпілий надав після того як нею була надано скерування потерпілого до спеціалістів.

Потерпілий підтвердив, що за вимогою експерта здійснив огляд у травматолога-рентгенолога в КНП «Міжгірська районна лікарня» і отримав знімок рентгенолога з відміткою здійснити повторний огляд через 10 днів. Цей знімок потерпілий надав експерту. Однак потерпілий змушений був виїхати додому за місцем проживання в Хмельницька область і саме там звернувся в поліклініку до травматолога, який здійснив дослідження МРТ, пояснивши, що такий огляд є більш точним для встановлення діагнозу, та надав висновок, який в подальшому потерпілий і пред`явив експерту.

Отже, експерт не порушив положення розділу 4 «Методичні вказівки» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 06 від 17.01.1995, зокрема виконав вимоги пунктів 4. 1, 4.5 Правил.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачені підлягають покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за вчинене кримінальне правопорушення стосовно кожного обвинуваченого, виходячи з альтернативних видів санкції статей 296 ч.2, 128 КК України, суд зважає на таке.

Обґрунтування суду призначення міри покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених, суд визнає вчинення ними злочину в стані алкогольного сп`яніння. Цю обставину обвинувачені визнали, не оспорили і така зазначена в обвинувальному акті щодо кожного обвинуваченого. Ця обставина стала однією з причин вчинення кримінальних правопорушень та протиправної поведінки обвинувачених.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених, суд не встановив.

Суд бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, а саме те, що ці кримінальні правопорушення класифікується як злочини, які, відповідно до положень статті 12 ч.4 КК України, відносяться до нетяжких злочинів. Кримінальні правопорушення характеризуються умисною формою вини. Наслідків від злочину не має, бо потерпілий станом на час винесення вироку повністю одужав.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_16 раніше вчинив злочин, передбачений статтею 296 ч.2 КК України, що стверджено вироком суду, який набрав законної сили (реквізити зазначені у вступній частині вироку).

За місцем проживання Пилипецькою сільською радою обвинувачені характеризуються позитивно. Соціальні зв`язки обвинувачених є міцними, вони мають постійне місце проживання, проживають в повноцінних сім`ях. Однак не мають постійного місця праці (заробляють тимчасовими не облікованими сезонними роботами за місцем свого проживання). Суд бере до уваги висновки органу пробації про позитивність осіб обвинувачених, середній ризик повторного вчинення ними кримінальних правопорушень та небезпеки цих осіб для суспільства, а також можливість їх виправлення в громаді із застосуванням положень кримінального закону про випробування обвинувачених у разі застосування покарання у виді позбавлення або обмеження волі.

Метою кримінального покарання є необхідність виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення, до його вчинення характеризується за місцем проживання Пилипецькою сільською радою в цілому позитивно.

Отже, обставини вчиненого кримінального правопорушення, особа обвинуваченого, одна обтяжуюча покарання обставина, зміст досудової доповіді органу пробації (середні ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства та можливість виправлення під час відбування покарання в територіальній громаді стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 ) переконують суд у тому, що слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання, яке не пов`язане з реальною ізоляцією від суспільства, тобто є всі підстави застосувати положення статей 75, 76 КК України.

Визначаючи індивідуальне покарання для кожного обвинуваченого суд бере до уваги і таке.

За обставинами справи ОСОБА_4 був ініціатором конфлікту та активним учасником бійки під час вчинення хуліганських дій. ОСОБА_4 також раніше вчиняв кримінальне правопорушення, передбачене статтею 296 ч.2 Кк України, що встановлено вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.08.2022. Ці обставини суд розцінює як схильність ОСОБА_4 до вчинення хуліганських кримінальних дій. Адже з часу вчинення злочину за зазначеним вироком до вчинення Трусяком хуліганських дій та спричинення потерпілому тілесних ушкоджень минув не значний проміжок часу. Отже, він заслуговує більш суворого покарання, тобто у виді позбавлення волі на строк два роки за вчинення злочину, передбаченого статтею 296 ч.2 КК України. За вчинення злочину, передбаченого статтею 128 КК України Трусяк заслуговує більш м`якого покарання у виді обмеження волі на один рік.

Згідно з статтею 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, - ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на два роки.

З огляду на те, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 ч.2 КК України, згідно з вироком Між- гірського районного суду Закарпатської області від 29.08.2022 у виді позбавлення волі на строк один рік і шість місяців із застосуванням положень статей 75, 76 КК України (цей злочин вчинено 29.12.2021), - при призначенні йому остаточного покарання слід застосувати положення статті 70 ч.4 КК України. На виконання цих положень кримінального закону, суд вважає достатнім частково приєднати до вищезазначеного покарання не відбуту частину покарання за зазначеним вироком, а саме шість місяців позбавлення волі, і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на два роки і шість місяців. Це остаточне покарання ОСОБА_4 слід відбувати реально. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що обвинувачений ОСОБА_4 є схильним до вчинення хуліганських дій, а також тому, що він за короткий проміжок часу вчинив три злочини, з яких два умисні і один з необережності. У розглядуваній справі суд не встановив жодної обставини, які б пом`якшували відповідальність ОСОБА_4

Пирч ОСОБА_41 як співвиконавець злочину за ознаками статті 296 ч.2 КК України, з урахуванням його дій, заслуговує більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, однак із звільненням від відбування цього покарання з випробуванням, бо цей обвинувачений вперше вчинив злочин.

При визначенні іспитового строку, передбаченого статтею 75 КК України для випробування обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що такий строк має бути достатнім для виправлення обвинуваченого та контролю за поведінкою ОСОБА_5 після винесення вироку з метою проведення з ним відповідної роботи згідно з повноваженнями органу пробації.

Отже, доцільним є для випробування обвинуваченого ОСОБА_5 іспитовий строк протягом двох років.

Суд також вважає, що для належного здійснення контролю за обвинуваченим ОСОБА_5 під час відбування покарання з випробуванням на них слід покласти і додаткові обов`язки, які передбачені статтею 76 ч.3 пункти 2,3,6 КК України. При цьому суд зважає на те, що обвинувачений ОСОБА_5 є працездатною особою молодого віку і військовозобов`язаним.

Цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Потерпілий від злочину зазнав матеріальної шкоди, а саме: поніс витрати на при- дбання ліків та медичний огляд з метою встановлення правильного діагнозу на суму 2452 грн, витрати на проїзд у сумі 1025 грн, а також втратив заробіток в розмірі 9608 грн, перебуваючи тривалий час непрацездатним (42 дні). Ці витрати підтверджені квитанціями, довідками про заробіток потерпілого, листками непрацездатності), всього на суму 13081 грн. Ця майнова шкода потерпілого пов`язана виключно з одержанням тілесних ушкоджень у виді перелому ліктьового суглобу. Суд визнав винуватим у вчиненні цих дій обвинуваченого ОСОБА_4 . Отже, ці позовні вимоги є доведеними, а тому матеріальна шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі обвинуваченим ОСОБА_4 .

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з огляду на таке обґрунтування.

Протиправними діями обвинувачених принижено гідність потерпілого. Окрім цього, потерпілий зазнав моральних страждань у виді переживань за своє здоров`я, втрату працездатності, можливу втрату роботи, страждав від спричиненого фізичного болю як під час побоїв так і від отриманих т тілесних ушкоджень. Натомість суд вважає, що потерпілий завищив розмір моральної шкоди і належно такий не обґрунтував, тому його вимоги в цій частині підлягають до задоволення в такому розмірі:

- ОСОБА_5 слід зобов`язати компенсувати моральну шкоду в сумі 5000 грн;

- ОСОБА_4 слід зобов`язати компенсувати моральну шкоду в сумі 7000 грн.

Визначаючи розмір моральної і матеріальної шкоди, які належить відшкодувати потерпілому, суд бере до уваги дії кожного обвинуваченого стосовно потерпілого, їх характер та наслідки цих дій для потерпілого.

При вирішенні питання цивільного позову потерпілого суд керується положеннями статей 1166, 1167, 1177 ч.1 Цивільного кодексу України.

Цивільного позову прокурором не заявлено. Судових витрат, речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Запобіжний захід стосовно обвинувачених на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався. Клопотання про обрання запобіжного заходу до обвинувачених до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось. Обвинувачені належно виконували процесуальні обов`язки.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених :

- статтею 296 ч.2 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки;

- статтею 128 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Згідно із статтею 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням , - остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Згідно з частиною 4 статті 70 КК України частково приєднати до призначеного покарання за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк шість місяців , яке призначено за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.08.2022, і остаточно призначити ОСОБА_4 для відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців.

Строк покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з дня затримання засудженого для цілей виконання цього вироку після набрання ним законної сили.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 ч.2 КК України і призначити покарання, із застосуванням статей 75 , 76 КК України, у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням якщо він протягом іспитового строку двох років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_5 під час відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися , якщо йому буде запропоновано відповідну роботу (посаду);

- стати на військовий облік у територіальному центрі комплектації та соціальної підтримки за місцем проживання.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути в користь ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , засіб мобільного зв`язку НОМЕР_8 :

- з ОСОБА_4 13081 гривню матеріальної шкоди , 7000 гривень моральної шкоди , всього : 20081 (двадцять тисяч вісімдесят одну) грн;

- з ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1