Провадження № 1-кп/201/931/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження №0001633, внесеного у ЄРДР 20.11.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого вищу освіту, неодруженого, має на утриманні матір та батька з інвалідністю ІІ групи, не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

представник потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним

Епізод 1

24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 24.05.2022 строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указом Президента України ОСОБА_6 від 07.11.2022 № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

16.11.2022 в період часу з 12 годині 01 хвилин до 12 годин 49 хвилин, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в період дії воєнного стану, перебуваючи на цокольному поверсі приміщення ТЦ «Каскад Плаза» за адресою: м. Дніпро, бульвар Катеринославський, буд. 1, побачив пожежний інвентар, що на праві власності належать ПрАТ «АГРА», та який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, від`єднавши від пожежного крану, розміщеного на стіні цокольного поверху приміщення ТЦ «Каскад Плаза» за адресою: м. Дніпро, бульвар Катеринославський, буд. 1, таємно викрав пожежний інвентар, а саме: рукав пожежний Д-66 с ГРН-70.20м вартістю 1422 грн, ствол пожежний РС-70 вартістю 258 грн., що на праві власності належать ПрАТ «АГРА», та поклав їх до поліетиленового пакету, який мав при собі.

Після чого ОСОБА_3 виконавши усі дії, які вважав за необхідне, разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ПрАТ «АГРА» майнову шкоду у сумі 1680 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Епізод 2

24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 (реєстровий №259/22) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 24.05.2022 строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указом Президента України ОСОБА_6 від 07.11.2022 № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , у період дії воєнного стану, 20.11.2022 року приблизно о 12:46 хвилині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, перебуваючи на цокольному поверсі приміщення ТЦ «Каскад Плаза» за адресою: м. Дніпро, бульвар Катеринославський, буд. 1, побачив пожежний інвентар, що на праві власності належать ПрАТ «АГРА», та який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно, повторно з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, від`єднавши від пожежного крану, розміщеного на стіні цокольного поверху приміщення ТЦ «Каскад Плаза» за адресою: м. Дніпро, бульвар Катеринославський, буд. 1, таємно викрав пожежний інвентар, а саме - рукав пожежний Д-66 с ГРН-70.20м вартістю 1422 грн, ствол пожежний РС-70 вартістю 258 грн, що на праві власності належать ПрАТ «АГРА», та поклав їх до поліетиленового пакету, який мав при собі.

Після чого ОСОБА_3 виконавши усі дії, які вважав за необхідне, об 12 годині 46 хвилин намагаючись покинути місце вчинення кримінального правопорушення та спричинити ПрАТ «АГРА» майнову шкоду у сумі 1680 гривень 00 копійок, направився з викраденим майном до ліфту з цокольного поверху приміщення ТЦ «Каскад Плаза», але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин що не залежали від його волі, оскільки був зупинений охоронцем торгівельного центру ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

За сукупністю скоєного, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених відповідно ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати.

3.Позиція потерпілого

Представник потерпілого висловив думку про покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі.

4. Докази, які досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений і представник потерпілого не заперечували.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позиції немає. Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого та документи, які підтверджують процесуальні витрати.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вірно.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Так, виходячи з положень ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжкими злочинами.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, визначаючи вид та міру покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, наслідків вчинення, соціальне та матеріальне становище обвинуваченого, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, рівень культури та освіти, наявність обставин, які пом`якшують покарання, і відсутність обставин, які обтяжують покарання, вчинення злочинів вперше, тому, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 4 ст. 185 КК України суд не вбачає.

При призначенні виду та міри покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, але від якого тяжких наслідків не настало (заподіяна шкода усунута, вкрадені речі повернуті представнику потерпілого), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою провину повністю визнав та активно сприяв розкриттю злочину, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, неперебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра, рівень культури та освіти, міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні матері та батька з інвалідністю ІІ групи, відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку представника потерпілого, який просив суворе покарання обвинуваченому не призначати.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище всіх обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, буде покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 11 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, а також думки прокурора, який в судових дебатах просив призначити покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, та думки представника потерпілого, який просив призначити покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, а тому вважає, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи засудженого таке призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову

Цивільний позов не пред`явлений.

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

20.11.2022 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України..

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 року, частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії до 21.01.2023 року із покладанням певних обов`язків.

Тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.11.2022 року по 22.11.2022 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України, дані про особу засудженого і призначене йому покарання, слідзмінити обраний раніше обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок прибувати до суду за першою вимогою.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати в розмірі 2287,80 грн, у зв`язку із проведенням судових експертиз, які слід стягнути із обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 11 місяців.

ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 2287,80 грн.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.11.2022 року по 22.11.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний раніше ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту - змінити на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок прибувати до суду за першою вимогою.

Цивільний позов не пред`явлений.

Речові докази:

- рукав пожежний Д-66 ГРН 70.20м, ствол пожежний РС-70, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 , - залишити у останнього за належністю (а.п. 35);

- CD-R диск № L201R залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.п.48);

- паперовий конверт з дактилоскопічною картою на ім`я ОСОБА_3 та експертний пакет № 5619609 залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.п.102, 103);

- DVD-R диск № С17F6 залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.п.162);

- паперовий конверт з дактилоскопічною картою на ім`я ОСОБА_3 та паперовий конверт НПУ залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.п.179, 180).

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1