УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року

м. Київ

справа № 761/22747/22

провадження № 51-1279ск23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня

2022 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність службових осіб Головного слідчого управління Служби безпеки України, яка полягає

у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року закрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді від 28 жовтня 2022 року.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що ОСОБА_4 не погоджується

з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог

пунктів 3, 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог

із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Однак, всупереч вищевказаному ОСОБА_4 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.

Частинами 1, 2 ст. 424 КПК України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зміст наведених положень процесуального закону ухвали слідчого судді не можуть бути оскаржені в касаційному порядку, що залишилось поза увагою ОСОБА_4 .

Разом із тим, ухвала Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року

з огляду на її зміст може бути предметом перевірки в касаційному порядку.

При цьому ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні оскарженого судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-413 цього Кодексу є підставами для його скасування.

До того ж вимоги ОСОБА_4 про скасування в тому числі ухвали слідчого судді

Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2022 року не узгоджуються

з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги з огляду на визначений процесуальним законом перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені

в касаційному порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3