Справа № 308/2668/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 слідчого ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , секретаря судових засідань ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Ужгород, тимчасово не працюючого, не одружений, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 Кримінального кодексу України, -

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2023 слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000280 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та від 07.11.2022 Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05 години 30 хвилин 19.02.2023.

Так, 03.02.2023 близько 12 годин 02 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Велмарт», який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 168,діючи з прямим умислом, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшовши поміж стелажу, на якому знаходилися різного роду шоколадки та відчувши, що в рюкзак, який знаходився на плечах у ОСОБА_4 , ОСОБА_8 помістив 5 шт. шоколаду «Milka» з цілими лісовими горіхами молочною та карамельною начинкою 300 г., вартість 1 шт. згідно довідки про вартість товару, яку надав представник потерпілого ОСОБА_9 становить 108 грн. 88 коп., пішов разом з ОСОБА_8 в сторону виходу, однак не вийшли з приміщення «Велмарту» та не змогли довести злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками супермаркету «Велмарт» при спробі покинути магазин з викраденим майном, загальна вартість якого становить 544 грн. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15,

ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

09 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від громадянина ОСОБА_10 , протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозапису від 08 лютого 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 .

Прокурор ОСОБА_12 у судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів мотивуючи його вказує на наявність обґрунтованої підозри та те, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 ніде не працює, може переховуватись від органів досудового розслідування, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, а також може незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою зміни їх показів на свою користь, у зв`язку з чим більш м`які запобіжні заходи будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою та просила застосувати до нього інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема у виді домашнього арешту, оскільки вважає клопотання прокурора необґрунтованим щодо неможливості забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків при застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, а також визначений судом розмір застави обвинуваченому є надмірним, оскільки обвинувачений ніде не працює та не має можливості внести заставу у такому розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний з урахуванням його особи, який обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, суду не надано будь-яких даних щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою.

Також суд враховує наявність ризиків, що обвинувачений ОСОБА_4 може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків чи потерпілу особу, шляхом погроз чи залякування, тим самим вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стороною захисту суду не надано жодних доказів щодо зміни обставин, з врахуванням яких до обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також наявність підстав вважати, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Судом встановлено, що зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в доводах прокурора обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, останній раніше судимий, вичинив новий умисний злочин, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.176-178, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 22 лютого 2023 року по 20 квітня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. (п`ятдесять три тисячі шістсот вісімдесят гривень).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1