Справа № 143/944/19
Провадження №11-кп/801/837/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 5 липня 2022 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий, а саме: 01.03.2021 Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначено ОСОБА_7 покарання шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 01.03.2021, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
В строк відбування покарання повністю зараховано відбуте повністю покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 01.03.2021.
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків та до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 01.03.2021 і остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.
Початок строку покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання 07.10.2021.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 2555 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 86 к. витрат на залучення експерта під час досудового розслідування кримінального провадження.
Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, 03.05.2019 близько 21 год. прийшов до домогосподарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою власної легкої наживи, а саме викрасти цінні речі, так як достовірно знав, що остання за місцем свого періодичного проживання відсутня.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що власниця в домогосподарстві дійсно відсутня, скориставшись тим, що поблизу нікого немає і його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, ОСОБА_7 підійшов до житлового будинку та, прикладаючи зусилля руками, шарпнув за вхідні двері, відкривши таким чином врізний замок, проник всередину, де умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_10 , а саме: візка, вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3922-3923/19-21 від 12.06.2019, становить 196 грн. 80к.; покривала, вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3922-3923/19-21 від 12.06.2019, становить 252 грн. 97к.; металевої зубчатої борони типу «БЗЛС», вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №4196/19-21 від 25.06.2019, становить 240 грн. 00 коп.
Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 689 грн. 77к.
Крім того, 10.05.2019 близько 22 год. ОСОБА_7 прийшов до домогосподарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою викрасти щось цінне, так як достовірно знав, що остання за місцем свого періодичного проживання відсутня.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що власниця в домогосподарстві дійсно відсутня, скориставшись тим, що поблизу нікого немає і його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, ОСОБА_7 підійшов до житлового будинку та прикладаючи зусилля руками, шарпнув за вхідні двері, відкривши таким чином врізний замок, проник всередину, де в одній із кімнат, умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку телевізора марки «Elektron» моделі «54 ТК-703», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3610/19-21 від 30.05.2019, становить 445 грн. 15к.
Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадений телевізор в руках переніс до свого знайомого ОСОБА_11 , за рахунок боргу, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерплій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Також, 01.06.2019 близько 10 год. ОСОБА_7 прийшов до домогосподарства по АДРЕСА_3 , за яким наглядає ОСОБА_12 , та яке належить дітям останнього, з метою допомоги по господарству та заробити кошти на проживання. ОСОБА_12 вирішив допомогти ОСОБА_7 та запропонував останньому скопати частину земельної ділянки, на що ОСОБА_7 погодився. Під час виконання господарських робіт, біля 11 год. цього ж дня, ОСОБА_7 зайшов до житлового будинку, щоб покликати ОСОБА_12 , проте виявивши його відсутність, у приміщенні кухні побачив чоловічі штани, які вирішив оглянути, з метою виявлення цінних речей та їх викрадення. При огляді даних чоловічих штанів, ОСОБА_7 у кишені виявив гаманець чорного кольору, з грошовими коштами в середині, в результаті чого у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що ОСОБА_12 в житловому будинку дійсно відсутній, скориставшись тим, що поблизу власника речей немає і його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 950 грн., з яких 1 (одна) купюра номіналом 500 грн., 2 (дві) купюри по 200 грн. кожна, 1 (одна) купюра номіналом 50 грн.
Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, а саме витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 близько 17:00 год. 07.10.2021, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), прийшов до домогосподарства ОСОБА_13 , яке розташоване в АДРЕСА_4 .
В подальшому ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки, повторно, діючи з метою особистого збагачення, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та що нікого з власників даного домогосподарства немає вдома, зайшов на територію і підійшов до гаражного приміщення, де витягнувши скляну шибку з віконної рами, через отвір проник всередину.
Перебуваючи у даному гаражному приміщенні, ОСОБА_7 виявив та в подальшому викрав з полиці бензопилу ТМ «Атлант» моделі «745», після чого через вікно вийшов на вулицю та з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на свою користь.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_13 на суму 1 440 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №7066/21-20 від 19.10.2021.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його винуватості, просить змінити вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зазначивши у його резолютивній частині про зарахування на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбуання покарання строк попереднього увязенння з моменту затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього увязенння за один день позбавлення волі та строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не вирішив питання про застосування щодо ОСОБА_7 ст. 72 КК України та крім того, вказівка суду першої інстанції про те, що строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту його затримання - з 07.10.2021 призведе фактично до подвійного зарахування ОСОБА_7 у строк покарання періоду, починаючи з вказаної дати по дату набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , який погодився з позицією прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, судом його дії кваліфіковані вірно, а призначене покарання як за кожен злочин окремо, так і за їх сукупністю та сукупністю вироків відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.
Поряд з цим, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції не зарахував ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України та невірно визначив початок строку відбування покарання.
Відповідно роз`яснень, що містяться в п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 № Про практику призначення судами кримінального покарання» вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим, складеним юридично грамотно, з коротким, чітким і зрозумілим формулюванням висновків, щоб при його виконанні не виникало питань і сумнівів, що потребують уточнення.
Згідно п.2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.
Згідно з ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні затриманий 07.10.2021.
Вироком суду першої інстанції від 05.07.2022 запобіжний захід обвинуваченому залишений без змін тримання під вартою.
Оскільки суд першої інстанції залишив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до дня набрання вироком законної сили, то повинен був вказати про зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення з дня затримання 07.10.2021 по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, посилаючись на ч.5 ст. 72 КК України.
Окрім цього, початок строку відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з моменту набрання вироком законної сили, оскільки вказівка у вироку суду першої інстанції про те, що строк відбування покарання по даному вироку необхідно рахувати з моменту затримання - з 07.10.2021 призведе фактично до подвійного зарахування ОСОБА_7 у строк покарання вже вказаного періоду.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 5 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити.
У резолютивній частині вироку вказати, що ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 7 жовтня 2021 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання ним копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4