Провадження №1-кп/761/1358/2022
В И Р О К

іменем України

01 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_6,

при секретарі ОСОБА_7,

за участю прокурора ОСОБА_8,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , а також дві особи, матеріали стосовно яких судом виділено в окреме провадження 06 жовтня 2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин перебували за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 20.

Так, 06 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , а також дві особи, матеріали стосовно яких судом виділено в окреме провадження, перебували на території де розташовані господарські приміщення, по АДРЕСА_3 , коли у них виник спільний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розташованого у приміщеннях на території будівництва. З метою вчинення крадіжки ОСОБА_1 , а також двома особами, матеріали стосовно яких судом виділено в окреме провадження розроблено злочинний план, відповідно до якого, вони, зламають навісний замок на будівельному вагончику відшукають чуже майно, яке можна викрасти, після чого, користуючись відсутністю сторонніх осіб, винесуть майно з території.

Реалізуючи злочинний умисел, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будівельного вагончику, що розташований по вул. Щусєва, 20, в м. Києві, ОСОБА_1 , а також дві особи, матеріали стосовно яких судом виділено в окреме провадження за попередньою змовою, діючи умисно, за заздалегідь наміченим планом, відповідно до якого, ОСОБА_1 відшукавши металеву трубу, що знаходилась біля будівельного вагончику, засунув її у навісний замок та почав вагою свого тіла нависати на ньому, таким чином, що зламав його. Зайшовши у будівельний вагончик, особа, матеріали стосовно якої судом виділено в окреме провадження, відшукав спортивну сумку з якої взяв чуже майно потерпілого ОСОБА_2 , а саме: планшет марки «Lenovo» TAB 2A7-30 SIN: YFOGBYDZ вартістю 2031 (дві тисячі тридцять одна) гривня 67 копійок та поклав його до своєї сумки, тобто незаконно заволодів ним.

Інша особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, взяв зі столу чуже майно потерпілого ОСОБА_3 , а саме: шуруповерт марки «Зеніт» моделі «Cordless drill ZSHA-18 Li profl» 2018 року випуску вартістю 1380 (одна тисяча триста вісімдесят) гривень 00 копійок, тобто незаконно заволодів ним.

ОСОБА_1 взяв чуже майно потерпілого ОСОБА_3 , а саме: кабель, довжиною приблизно 30 метрів вартістю 800 (вісімсот) гривень 00 копійок, та обігрівач вартістю 176 (сто сімдесят шість) гривень 67 копійок, тобто незаконно заволодів ними, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, тобто вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Чим спричинили потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 4388 (чотири триста вісімдесят вісім) гривень 27 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 пояснив суду, що: на початку жовтня 2019 року він, разом зі своїми знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 гуляли поблизу будівництва, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Щусєва, 20. Проходячи повз будівництво вони вирішили пошукати там металобрухт. Зайшовши на територію будівництва вони помітили вагончик та вирішили проникнути до нього. Він, ОСОБА_1 , за допомогою металевої труби, відірвав металевий замок та коли вони зайшли до вагончика забрав звідти моток кабелю та обігрівач, а ОСОБА_5 забрав шуруповерт. З приводу планшету, який взяв ОСОБА_4 , вони заздалегідь про його викрадення не домовлялись та про те, що він викрав планшет ОСОБА_4 їм не сказав. Після того, як вони пішли звідти, вони перепалили кабель на мідь, яку здали до пункту прийому вторсировини, а шуруповерт заклали до ломбарду. У вчиненому він щиро розкаюється.

Покази обвинуваченого ОСОБА_1 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.

Аналізуючи в сукупності перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб та поєднану з проникненням у житло.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_1 , а саме те, що останній не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання в межах санкції частин 3 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, беручи до уваги, те, що ОСОБА_1 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зважаючи на його щире каяття, а також і те, що потерпілі до суду не з`явились та не наполягали на реальному виконанні покарання, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом основного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим його виправлення без реального відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний стосовно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження судом не застосовувались.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні даним вироком суд вирішувати не вважає за можливе, в силу того, що розгляд кримінального провадження щодо осіб, обвинувачених у вчиненні даного злочину разом із ОСОБА_1 наразі не завершений.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведені судово-дактилоскопічну експертизу (висновок експерта №17-1/1959 від 20.11.2019) на суму 1099,07 грн., судову товарознавчу експертизу (висновок експерта 13-1/2081 від 22.11.2019) на суму 314,02 грн., судову товарознавчу експертизу (висновок експерта №13-1/1917 від 24.10.2019) на суму 471,03 грн. підлягають частковому стягненню з ОСОБА_1 у розмірі 1/3, а саме у сумі 628,04 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 КК України, ст. 128, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати за проведені судово-дактилоскопічну експертизу (висновок експерта №17-1/1959 від 20.11.2019) на суму 1099,07 грн., судову товарознавчу експертизу (висновок експерта 13-1/2081 від 22.11.2019) на суму 314,02 грн., судову товарознавчу експертизу (висновок експерта №13-1/1917 від 24.10.2019) на суму 471,03 грн. - стягнути в дохід держави з відповідним призначенням платежів з ОСОБА_1 у розмірі 1/3 (однієї третьої) від загальної вартості, а саме у сумі 628,04 грн.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_1 після вступу вироку в законну силу - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя