Справа № 369/3820/23
Провадження №1-кс/369/867/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 27.01.2023 року слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 за наслідками розгляду клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, постановлено ухвалу у справі № 369/1144/23, якою клопотання прокурора задоволено, а саме накладено арешт на рахунок фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 » (ІПН НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», а саме на суму 341000,00 (триста сорок одна тисяча) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

З приводу цього адвокат ОСОБА_6 вказував, що вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт рахунку ФОП ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Внесення відомостей за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000001 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України є нічим іншим, як підміною понять між господарськими правовідносинами та кримінально-правовими.

Вказував, що на його думку, Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області обрано невірний спосіб захисту порушених прав Комунального підприємства «Вишнівськтеплоенерго».

02.03.2023 року ОСОБА_4 прибув за викликом (повісткою) до прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 для допиту у якості свідка у вказаному кримінальному провадженні. Свідок ОСОБА_4 надав прокурору вичерпні та правдиві показання про обставини які йому відомі щодо предмету розгляду кримінального провадження та надав належні та допустимі докази на 50 аркушах, які підтвердили його показання та факт належних та законних господарських правовідносин, які склались між ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» код за та ФОП ОСОБА_4 код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

10.11.2022 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВС Енерджі» (покупець) було укладено договір поставки № 10/11/22. За умовами договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти дров`яну деревину для промислового використання, обапол (горбиль) та своєчасно оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Покупцем (ТОВ «АВС Енерджі») відповідно до виставлених рахунків продавцем (ФОП ОСОБА_4 ) № 74 від 10.11.2022 року та № 77 від 16.11.2022 року по договору поставки № 10/11/22 від 10.11.2022 року було перераховано кошти в сумі 341000,00 грн, відповідно до платіжних інструкцій: № 57 від 11.11.2022 року сума 121000,00 грн та № 66 від 17.11.2022 року сума 220000,00 грн відповідно.

Фактичне виконання договірних зобов`язань Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 по договору поставки № 10/11/22 від 10.11.2022 року підтверджується накладними відповідно до яких продавець відпустив, а покупець прийняв товар та товарно-транспортними накладними продавця, а також вантажовідправника.

Враховуючи вищезазначене, адвокат ОСОБА_3 вказував, що на його переконання дані факти доводять факт добросовісних господарських відносин між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВС Енерджі» і жодних дій, які б вказували на розумні підозри вважати, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 причетний до завдання збитків Комунальному підприємству «Вишнівськтеплоенерго» за договором № 25-10 від 25.10.2022 року прокурором не наведено.

Відзначав, що відповідно до заключної виписки за період з 10.11.2022 року по 21.02.2023 року по рахунку Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 » залишок станом на 21.02.2023 року складає 44917,00 грн, в той же час обороти (обіг коштів) по даному рахунку за вказаний період складає: по кредиту (надходження) = 1282215 грн 20 операцій (трансакцій), а по дебету (видатки) 138306,47 грн 168 операцій (трансакцій).

Тобто за вказаний період двома операціями (трансакціями) на рахунок Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 » 11.11.2022 року та 17.11.2022 року відповідно надійшли кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Енерджі» в сумі 341000,00 грн, що майже у чотири рази менше від суми надходжень за даний період.

Кошти, які заблоковані на рахунку Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 » в сумі 44917 грн внаслідок накладення арешту, це обігові кошти фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 », які ніякого відношення не мають до події кримінального правопорушення, а кошти які Товариство з обмеженою відповідальністю «АВС Енерджі» перераховано фізичній особі-підприємцю « ОСОБА_4 » на потреби його господарської діяльності, зокрема і на розрахунки з постачальниками.

На підставі вище наведеного, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 просив слідчого суддю, скасувати арешт з рахунку Фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 » № НОМЕР_2 , який відкритий в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», а саме на суму 341000,00 грн, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 від 27.01.2023 року у справі № 369/1144/23 по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У судове засідання адвокат 23.03.2023 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФОП « ОСОБА_7 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав суду заяву, згідно якої просить розглянути клопотання без його участі, у судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неявкою у судове засідання 23.03.2023 року учасників процесу, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося в силу положень ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали додані в обґрунтування клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наявних матеріалів вбачається, що 27.01.2023 року слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 за наслідками розгляду клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, постановлено ухвалу у справі № 369/1144/23, якою клопотання прокурора задоволено, а саме накладено арешт на рахунок фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 » (ІПН НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», а саме на суму 341000,00 (триста сорок одна тисяча) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов протии Росії» від 06.11.2008, вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з Постановою Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 по справі «Фрізен проти Російської Федерації»,Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним («Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі

«Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот протии Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до п. 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя встановив, що 02.03.2023 року ОСОБА_4 прибув за викликом (повісткою) до прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 для допиту у якості свідка у вказаному кримінальному провадженні. Свідок ОСОБА_4 надав прокурору вичерпні та правдиві показання про обставини які йому відомі щодо предмету розгляду кримінального провадження та надав належні та допустимі докази на 50 аркушах, які підтвердили його показання та факт належних та законних господарських правовідносин, які склались між ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» код за та ФОП ОСОБА_4 код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

10.11.2022 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВС Енерджі» (покупець) було укладено договір поставки № 10/11/22. За умовами договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти дров`яну деревину для промислового використання, обапол (горбиль) та своєчасно оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Покупцем (ТОВ «АВС Енерджі») відповідно до виставлених рахунків продавцем (ФОП ОСОБА_4 ) № 74 від 10.11.2022 року та № 77 від 16.11.2022 року по договору поставки № 10/11/22 від 10.11.2022 року було перераховано кошти в сумі 341000,00 грн, відповідно до платіжних інструкцій: № 57 від 11.11.2022 року сума 121000,00 грн та № 66 від 17.11.2022 року сума 220000,00 грн відповідно.

Фактичне виконання договірних зобов`язань Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 по договору поставки № 10/11/22 від 10.11.2022 року підтверджується накладними відповідно до яких продавець відпустив, а покупець прийняв товар та товарно-транспортними накладними продавця, а також вантажовідправника.

Слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що є доведений факт добросовісних господарських відносин між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» і жодних дій, які б вказували на розумні підозри вважати, що ФОП ОСОБА_4 причетний до завдання збитків КП «Вишнівськтеплоенерго» за договором № 25-10 від 25.10.2022 року прокурором не наведено.

Кошти які заблоковані на рахунку ФОП « ОСОБА_4 » в сумі 44917 грн. унаслідок накладення арешту, це обігові кошти ФОП « ОСОБА_4 », які ніякого відношення не мають до події кримінального правопорушення, а кошти які ТОВ «АВС ЕНЕРДЖІ» перераховано ФОП « ОСОБА_4 » по договору поставки від 10.11.2022 року є добросовісно набутими та відповідно використані ФОП « ОСОБА_4 » на потреби його господарської діяльності, зокрема і на розрахунки з постачальниками.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства

та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування

у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений,

їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя погоджується з доводами заявника про відсутність об`єктивної потреби у подальшому застосуванні арешту майна заявника та існування штучних перешкод йому у реалізації законного права на вільне користування своїм майном.

Тому слідчий суддя вважає, що при зазначених обставинах, клопотання про скасування арешту відповідно до ст.ст. 170, 174 КПК України, підлягає задоволенню, а арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.01.2023 року у справі № 369/1144/23 - скасуванню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170, 174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України- задовольнити.

Скасувати арешт з рахунку ФОП « ОСОБА_4 » (ІПН НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», а саме на суму 341 000, 00 (триста сорок одна тисяча) гривень, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказану суму коштів, який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 від 27.01.2023 року у справі № 369/1144/23 по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1