Справа № 367/7349/20
Провадження по справі № 1-кп/367/277/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001826 від 15.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який має інвалідність 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 будучи раніше засудженим 13.08.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 278 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненим з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин. Так, 05.02.2020 року приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_6 маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом для подальшого його використання у своїх особистих цілях, прибувши до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, надавши працівникам вищевказаного майданчику документ у неіснуючому виконавчому провадженні, а саме постанову про опис та арешт майна боржника ВП № 35776503 від 28.11.2019 року, після чого отримавши від працівників даного майданчику легковий автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «GRANDIS», чорного кольору, 2008 р.в., VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , що належить громадянину ОСОБА_4 , погрузивши вказаний автомобіль на заздалегідь підготовлений ним причіп, під`єднаний до іншого транспортного засобу, який був у нього у користуванні, незаконно заволодів транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Mitsubishi», моделі «GRANDIS», чорного кольору, 2008 р.в., VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , який належить громадянину ОСОБА_4 , завдавши потерпілому матеріальної шкоди.

Вищевказаними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 289 КК України, викладеному у вироку суду, визнав та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення викладеного в обвинувальному акті. Просив, суд, врахувати при призначенні покарання, що в теперішній час він щиро розкаюється у скоєному, просив суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу. В судовому засіданні вибачився перед потерпілим. Зазначив, що має неофіційний заробіток і може сплатити штраф, а також пояснив, що займається волонтерською діяльність та ремонтує машини для ЗСУ.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до нетяжких злочинів, обставини вчинення діяння, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.08.2019 року за ч. 1 ст. 278 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.09.2020 року був звільнений від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі призначеного вищевказаним вироком, по закінченню іспитового строку. Також судом враховується, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, думка потерпілого, який у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу і зазначив, що матеріальна шкода йому була компенсована частково у розмірі 200 доларів США, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочину.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

З врахуванням всіх обставин справи, ступені тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню, а саме за проведення експертиз: № СЕ-19/111-20/49412-ТР від 29.10.2020 року у сумі 2124,85 гривень; № СЕ-19/111-20/59060-АВ від 05.03.2021 року у сумі 1961,40 гривень, що разом у сумі становить 4086 (чотири тисячі вісімдесят шість) гривень 25 копійок.

Речові докази по даному кримінальному провадженню - автомобіль марки «Mitsubishi», модель «GRANDIS», номер кузова: НОМЕР_1 , чорного кольору, два номерні знаки іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », які поміщено до спец пакету № 7300630; 2 ключі, які поміщено до спец пакету № 7189392; мобільний телефон марки «IPhone» чорного кольору, який поміщено до спец пакету № 7189393; папка синього кольору із документами та копіями; два блокноти один із синьою та бардовою обкладинками; 44 ключі; 2 чіп-ключі від автомобілів; 3 електронні брелки, один з яких з написом «convoy»; 3 тримачі сім-карток: «Київстар» НОМЕР_4 ; «Лафйфселл» НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ; три мобільні телефони: кнопковий чорного кольору «Sony Ericson», «Nokia» С1 ІМЕІ: НОМЕР_7 , «Samsung» Galaxy S8 сірого кольору; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_8 ; 5 свідоцтв про реєстрацію тз: НОМЕР_9 , ААС НОМЕР_10 , САА НОМЕР_11 , СВС НОМЕР_12 , ВВС НОМЕР_13 - повернути власникам.

Речові докази по даному кримінальному провадженню - сім липких стрічок зі слідами папілярних узорів та одна дактилоскопічна плівка зі слідами папілярних ущорів, які поміщено до паперового пакету; змиви з керма, руків`я КПП, внутрішньої ручки водійської двері, зовнішньої ручки водійської двері, які поміщено до паперового конверту; 2 дублюючі таблички він-номерів кузовів автомобіля із виштамповками та написами; два тимчасові дозволи серії НОМЕР_14 та НОМЕР_15 - знищити.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1