Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 371/844/19
номер провадження 1-кп/368/24/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 року

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0000163 від 31.05.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пустовіти, Миронівського району, Київської області, громадянин України, українець, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , розлучений, на утриманні дітей не має, з середньо - технічною освітою, не працюючий, інвалід війни 2 групи, раніше не судимий, ідентифікаційний номер картки платника податків - НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 09 січня 2019 року Миронівським районним судом Київської області винесено постанову у справі Єдиний унікальний № 371/1341/18, провадження 3/371/11/19, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучено і знаходиться на зберіганні в Територіальному сервісному центрі № 3242 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області, матеріали відносно нього зареєстровані в книзі реєстрації громадян позбавлених права керувати транспортними засобами, внесені в комп`ютерну базу та виставлені в картотеку позбавлених права керувати транспортними засобами.

Вказана постанова набрала законної сили 19.01.2019 та відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою до виконання всіма юридичними і фізичними особами на всій території України.

Однак, ОСОБА_5 , діючи умисно, ігноруючи вимоги вказаної постанови Миронівського районного суду Київської області в частині позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, в порушення вимог п.п. « а » п. 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху України), згідно яких «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії», 31 травня 2019 року, о 10 годині керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» моделі «С- 180» реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вулиці Перемоги м. Миронівка Київської області у відповідності до п. З ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якого «поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення», був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області поблизу будинка № 3 по вул. Заслонова, м. Миронівка Київської області. Діючи згідно вимог п.п. «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких «на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в пункті 2.1» було встановлено, що ОСОБА_5 , постановою Миронівського районного суду Київської області у справі Єдиний унікальний № 371/1341/18, провадження 3/371/11/19 від 09 січня 2019 року, був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вказана постанова 18.01.2019 була вручена ОСОБА_6 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення особисто.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно не виконав постанову Миронівського районного суду Київської області від 09.01.2019, що набрала законної сили у частині встановлених йому обмежень у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В судовому засіданні до суду подано угоду про визнання винуватості від 09.02.2023 року, укладену між прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 зміст якої містить формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням ст.382 ч.1 КК України які відповідають змісту обвинувачення в обвинувальному акті, що вказаний вище. Що кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Що обставиною яка пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Погоджене покарання по ст.382 ч.1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком .

Що відповідно до ст.475, 374 КПК України під час ухвалення вироку судом також буде прийняте рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Наслідки укладення та затвердження Угоди з викладом положень ст.ст.473 ч.2, 394, 424 КПК України. Наслідки невиконання угоди з викладом положень ст.476 КПК України.

Мотиви з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону , якими він користувався слідуючі:

Прокурор в судовому засіданні угоду підтримав. Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за фактичними обставинами, вказаними у обвинувальному акті та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості і просив її затвердити. Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості яка відповідає інтересам ОСОБА_5 .

Обвинувачений пояснив, що 09 січня 2019 року Миронівським районним судом Київської області винесено постанову у справі Єдиний унікальний № 371/1341/18, провадження 3/371/11/19, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вказана постанова набрала законної сили 19.01.2019 та відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою до виконання всіма юридичними і фізичними особами на всій території України.

Але він 31 травня 2019 року, о 10 годині керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» моделі «С- 180» реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вулиці Перемоги м. Миронівка Київської області був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області поблизу будинка № 3 по вул. Заслонова, м. Миронівка Київської області.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст.472 ч.1 КПК України, так як в угоді зазначено її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину яким не заподіяно державі збитків внаслідок вчинення ним злочину, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на призначення покарання , наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Також відповідає положенням ст.472 ч.1 КПК України, так як в угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін за участю захисника.

Відповідно до ст.474 ч.4 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ст.474ч.6 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтвердив в судовому засіданні в показах обвинувачений.

Відповідно до ст.469 ч.4п.1 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили з кваліфікацією судом його дій по ст.382 ч.1 КК України.

Відповідно до ст.474 ч.7 КПК України суд перевірив і встановив відсутність підстав для відмови в затвердженні угоди так як: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та загальним засадам призначення покарання відповідно до ст.65 КК України , в тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) не існує обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним; 6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Також на засудженого слід покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України і додатково покласти обов`язок , передбачений пунктом 4 ч.3 ст.76 КК України.

Суд встановив, що угода відповідає вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку. Тому затвердити угоду про визнання винуватості і призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.02.2023 року між прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого слідуючі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ: автомобіль марки Mercedes-Benz моделі С-180, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 залишити в користуванні ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених ст.394ч.4 КПК України.

Суддя ОСОБА_1