Справа № 461/6113/22
Провадження № 1-кс/461/5171/22
УХВАЛА

16.11.2022 року,слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області внести його заяву про кримінальне правопорушення до ЄРДР. В обґрунтування скарги покликається на те, що 05 листопада 2022 року ОСОБА_4 звернувся до ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення працівниками Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме невиконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду від 07 жовтня 2022 року про скасування арешту на майно.. Зазначає, що станом на момент подання скарги кримінальне провадження, за заявою про вчинення кримінального правопорушення, не відкрите.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання скарги без його участі, просив таку задовольнити.

Представник ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 05 листопада 2022 року, ОСОБА_4 надіслав на адресу ГУ НП у Львівській області заяву про вчинення злочину, передбаченого ст. 382 КК України, яка була вручена за довіреністю 09 листопада 2022 року.

З заяви вбачається, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. від 07 жовтня 2022 клопотання заявника про скасування арешту майна обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000175 від 01 лютого 2022 року.

Заявник ОСОБА_3 12 жовтня 2022 року звернувся до начальника Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області із клопотанням про виконання вказаної ухвали слідчого судді. Крім того, 20 жовтня 2022 року заявник звернувся із адвокатським запитом до начальника Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області із проханням надати інформацію щодо невиконання ухвали слідчого судді, на яке 27 жовтня 2022 року отримав відповідь, що працівник, який був закріплений за кімнатою зберігання речових доказів був звільнений та що на даний момент у Львівському РУП № 1 ГУ НП у Львівській області не закріплено жодної особи за кімнатою зберігання речових доказів. На думку заявника, посадові особи Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області умисно не виконують рішення слідчого судді.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Тобто, не підлягає внесенню до ЄРДР та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Отже, з наведеного терміну можна зробити висновок, що слідчий суддя це особа, яка, відповідно до положень КПК України, наділена функцією судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, зокрема під час стадії досудового розслідування.

Водночас диспозиція ст. 382 Кримінального кодексу України (надалі КК України), встановлює кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

При цьому ч. 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Крім цього, ч. 3 ст. 3 КК України закріплює, що кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом, а ч. 4 цієї статті недвозначно передбачає, що застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Відповідно до ст. 369 КПК України, Кримінально-процесуальний закон виділяє такі види судових рішень: 1) вирок судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті; 2) ухвала судове рішення, у якому суд вирішує інші питання та 3) постанова судове рішення, яке у випадках, передбачених КПК України, приймає суд касаційної інстанції.

Виходячи з буквального тлумачення норм ст. 382 КК України, злочин, який передбачений цією статтею передбачає відповідальність за невиконання ухвали суду, а не ухвали слідчого судді як «окремого» процесуального документу, який не є різновидом судового рішення.

З урахуванням викладеного, оскільки заява ОСОБА_3 не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1