Справа № 182/866/23
Провадження № 1-кс/0182/243/2023
У Х В А Л А

Іменем України

01.03.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та обороній сфері Південного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2023 за №0000258 про арешт майна, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

встановив :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та обороній сфері Південного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2023 за №0000258 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України про накладення арешту на автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, визначивши місцем зберігання тимчасовий майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Нікопольського РУП ГУПН в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Станіславського, 1, з метою збереження речового доказу та забезпечення подальшого проведення досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовано тим, що 26.02.2023 близько 13.10 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець НОМЕР_3 , солдат, перебував у звільнені) керуючи особистим автомобілем «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вул. Херсонська, 361 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який переходив проїжджу частину справа наліво у невстановленому місці.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 був доставлений у відділення інтенсивної терапії НМЛ №4 з тілесними ушкодженнями у вигляді перелому лівої голені, ЗЧМТ.

За даним фактом внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події на причетному до ДТП автомобіля марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено механічні пошкодження у вигляді пошкодження передньої правої фари, лобового скла справа, дзеркала заднього виду справа. Автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 вилучено та поміщено на майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів по кримінальним провадженням.

26.02.2023 автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження.

Під час дослідження реєстраційних документів встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код: НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням вищезазначеного, вилучений та приєднаний в якості речового доказу автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_5 , має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення в якості речового доказу. Він буде використовуватися для дослідження під час проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, слідчого експерименту, для призначення транспортно-трасологічної експертизи, судово-автотехнічної експертизи, інших судових експертиз в яких виникне потреба за клопотаннями судових експертів, для проведення слідчих дій, слідчий просить накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Проти накладення арешту не заперечував, однак просив передати автомобіль йому на зберігання.

Вислухавши сторони, вивчивши додані до клопотання копії матеріалів, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Із наданих слідчим матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 був доставлений у відділення інтенсивної терапії НМЛ №4 з тілесними ушкодженнями у вигляді перелому лівої голені, ЗЧМТ.

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події на причетному до ДТП автомобіля марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено механічні пошкодження у вигляді пошкодження передньої правої фари, лобового скла справа, дзеркала заднього виду справа. Автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 вилучено та поміщено на майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів по кримінальним провадженням.

26.02.2023 автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження.

Відповідно до змісту ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, існують розумні підозри вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код: НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, ним доведено значення вказаного майна, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання їх як доказів.

Про те, враховуючі вимоги п.5 ч.2 ст. 173, ч.4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код: НОМЕР_2 ,заборонивши його відчуження, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачу у користування іншим особам, передавши на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та обороній сфері Південного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2023 за №0000258 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачу у користування іншим особам, передавши його на зберігання власнику ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання даної ухвали доручити слідчому СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1