Справа № 146/765/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000080 від 03 квітня 2020 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС, особою з інвалідністю, депутатом та учасником АТО не є, розлученій, не працюючій, маючої на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимої :

22.11.2019 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, ст. 75 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із іспитовим строком 1 (один) рік;

28.11.2019 року Шаргородським районним судом Вінницької області за частинами 1 і 2 ст. 190, ст.ст.70,72,75 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із іспитовим строком 2 (два) роки;

11.12.2020 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України, залишеним без зміни ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26.08.2021, до 2 (двох) років позбавлення волі з самостійним виконанням вироків Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.11.2019 та Шаргородського районного суду Вінницької області від 28.11.2019;

09.09.2021 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2020, до 2 років і 1 місяця позбавлення волі з самостійним виконанням вироків Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.11.2019 та Шаргородського районного суду Вінницької області від 28.11.2019;

12.10.2021 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, з врахуванням вироків Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.11.2019 та 09.09.2021 і вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 28.11.2019, до 2 років і 6 місяців позбавлення волі;

31 січня 2022 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком за ч.2 ст. 190 КК України та покарання, призначеного за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2021 року ;

03 лютого 2022 року Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком за ч.2 ст. 190 КК України та покарання, призначеного за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2021 року ;

9 лютого 2022 року Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком за ч.2 ст. 190 КК України та покарання , призначеного за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.10.2021 року;

25 жовтня 2022 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України, ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, вироком Калинівського районного суду від 31.01.2022 року та вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.02.2022 року, більш суворим покаранням за вироком Могилів- Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2002 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки ;

02 листопада 2022 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ст. ч.1 ст. 190 , ч.2 ст. 190 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остатачно призначено покарання у виді два роки позбавлення волі, ч.4 ст. 70 КК України за цим вироком та з врахуванням вироків Калинівського районного суду від 31.01.2022 року, Могилів- Подільського міськрайонного суду від 03.02.2022 року, Могилів- Подільського міськрайонного суду від 09.02.2022 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що відносно ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 190 КК України Шаргородським відділом Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області 24 травня 2019 року, Томашпільським відділом Мигилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області 26 червня 2019 року та Могилів-Подільською місцевою прокуратурою Вінницької області 30 вересня 2019 року направлено обвинувальні акти до відповідних судів.

Після цього, ОСОБА_5 повторно, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном на задоволення власних потреб, умисно, із корисливих мотивів, ввівши в оману потерпілого ОСОБА_7 , шляхом повідомлення неправдивих відомостей, заволоділа грошовими коштами останнього за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 07 жовтня 2019 року, будучи раніше не знайомою з ОСОБА_7 , у ході телефонної розмови представилась « ОСОБА_8 », шляхом обману повідомила йому не достовірні відомості про те, що вона працює начальником Вінницької МСЕК та за умови передачі незаконної грошової вигоди в сумі 10 000 грн. здійснює виготовлення висновків медико-соціальної експертизи про наявність третьої групи інвалідності довічно.

Після чого, ОСОБА_7 , повіривши у достовірність вказаної інформації, з метою виготовлення на своє ім`я та ім`я своєї матері- ОСОБА_9 висновків медико-соціальної експертизи про наявність третьої групи інвалідності довічно, 07 жовтня 2019 року за допомогою мобільного додатку «Приват24», зі своєї картки № НОМЕР_1 перерахував на вказану ОСОБА_5 картку АТ КБ «Приват БАНК» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 20 000 грн., які ОСОБА_5 , у подальшому, а саме 08 жовтня 2019 року зняла із вказаного рахунку та розпорядилася ними на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 20 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Установлено, що ОСОБА_5 маючи злочинний намір незаконним шляхом заволодіти чужими коштами, для задоволення власних потреб, діючи умисно, із корисливих мотивів, не маючи відношення до виготовлення висновків медико-соціальної експертизи та не перебуваючи на посаді, пов`язаній із виготовленням даних висновків, будучи раніше знайомою із ОСОБА_10 , шляхом обману повідомила їй недостовірні відомості про те, що вона здійснює виготовлення висновків медико-соціальної експертизи про наявність групи інвалідності, лише за умови передачі членам Вінницької МСЕК незаконної грошової винагороди в сумі 14 тис. грн. за один висновок.

Після цього, ОСОБА_10 , повіривши у достовірність вказаної ОСОБА_5 інформації, повідомила свою знайому ОСОБА_11 про можливість виготовити висновок медико-соціальної експертизи про наявність третьої групи інвалідності, лише за умови передачі членам вінницької МСЕК незаконної грошової винагороди в сумі 14 тис. грн. за один висновок.

Після цього, ОСОБА_11 , погодилась на вказані ОСОБА_10 умови оформлення групи інвалідності та просила ОСОБА_10 передати ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 42 тис. грн. для виготовлення на ім`я своїх дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 висновків медико-соціальної експертизи про наявність у кожного із них третьої групи інвалідності.

В подальшому, ОСОБА_10 з метою виготовлення на ім`я трьох дітей ОСОБА_11 висновків медико-соціальної експертизи про наявність у кожного із них третьої групи інвалідності, в першій половині дня на початку 28 липня 2018 року, точної дати слідством не встановлено, перебуваючи неподалік залізничного вокзалу станції Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, передала грошові кошти в загальній сумі 42 тис. грн. ОСОБА_5 , якими остання заволоділа та розпорядилася на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 42 тис. грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст.190 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у заволодінні на початку липня 2018 року шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 42 тис. грн. обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи злочинний намір незаконним шляхом заволодіти чужими коштами, для задоволення власних потреб, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів не маючи відношення до виготовлення висновків медико-соціальної експертизи та не перебуваючи на посаді, пов`язаній із виготовленням даних висновків, будучи раніше знайомою із ОСОБА_10 , шляхом обману повідомила їй недостовірні відомості про те, що вона здійснює виготовлення висновків медико-соціальної експертизи про наявність групи інвалідності, лише за умови передачі членам Вінницької МСЕК незаконної грошової винагороди в сумі 13 тис. грн. за один висновок.

Після цього ОСОБА_10 , повіривши у достовірність вказаної ОСОБА_5 інформації, повідомила свою знайому ОСОБА_15 про можливість виготовити висновок медико-соціальної експертизи про наявність третьої групи інвалідності, лише за умови передачі членам Вінницької МСЕК незаконної грошової винагороди в сумі 13 тис. грн. за один висновок.

Після цього ОСОБА_15 , погодилась на вказані ОСОБА_10 умови оформлення групи інвалідності та просила ОСОБА_10 передати ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 26 тис. грн. для виготовлення на своє ім`я та ім`я свого чоловіка ОСОБА_16 висновків медико - соціальної експертизи про наявність у кожного із них третьої групи інвалідності.

В подальшому ОСОБА_10 з метою виготовлення на ім`я ОСОБА_15 та її чоловіка ОСОБА_16 висновків медико-соціальної експертизи про наявність в кожного із них третьої групи інвалідності, в першій половині дня в середині липня 2018 року, точної дати слідством не встановлено, перебуваючи неподалік залізничного вокзалу станції смт. Вапнярка , яка розташована на площі привокзальна 7 а, в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, передала грошові кошти в загальній сумі 26 тис. грн. ОСОБА_5 , якими остання заволоділа та розпорядилася на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 26 тис. грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст.190 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у повторному заволодінні в середині липня 2018 року шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_15 в сумі 26 тис.грн. обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи злочинний намір незаконним шляхом заволодіти чужими коштами, для задоволення власних потреб, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів не маючи відношення до виготовлення висновків медико-соціальної експертизи та не перебуваючи на посаді пов`язаній із виготовленням даних висновків, будучи раніше знайомою із ОСОБА_10 , шляхом обману повідомила їй недостовірні відомості про те, що вона здійснює виготовлення висновків медико-соціальної експертизи про наявність групи інвалідності лише за умови передачі членам Вінницької МСЕК незаконної грошової винагороди в сумі 13 тис. грн. за один висновок.

Після цього ОСОБА_10 , повіривши у достовірність вказаної ОСОБА_5 інформації, повідомила свою знайому ОСОБА_17 про можливість виготовити висновок медико-соціальної експертизи про наявність третьої групи інвалідності, лише за умови передачі членам Вінницької МСЕК незаконної грошової винагороди в сумі 13 тис. грн. за один висновок.

Після цього ОСОБА_17 погодилась на вказані ОСОБА_10 умови оформлення групи інвалідності та попросила ОСОБА_10 передати ОСОБА_5 грошові кошти в загальні сумі 65 тис. грн. для виготовлення на своє ім`я та ім`я свого чоловіка ОСОБА_18 , ім`я своїх дітей ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ім`я брата її чоловіка ОСОБА_21 висновків медико-соціальної експертизи про наявність в кожного із них третьої групи інвалідності.

В подальшому, ОСОБА_10 з метою виготовлення на імя ОСОБА_17 її чоловіка, двох дітей та брата її чоловіка висновків медико-соціальної експертизи про наявність в кожного із них третьої групи інвалідності, в першій половині дня наприкінці липня 2018 року, точної дати слідством не встановлено, перебуваючи неподалік залізничного вокзалу станції смт. Вапнярка, яка розташована на площі привокзальна 7 а, в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, передала грошові кошти в загальній сумі 65 тис. грн. ОСОБА_5 , якими остання заволоділа та розпорядилася на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди на загальну суму 65 тис. грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст.190 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у повторному заволодінні на прикінці липня 2018 року шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_17 в сумі 65 тис.грн. обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи злочинний намір незаконним шляхом заволодіти чужими коштами, для задоволення власних потреб, діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів не маючи відношення до виготовлення висновків медико-соціальної експертизи та не перебуваючи на посаді, пов`язаній із виготовленням даних висновків, будучи раніше знайомою із ОСОБА_10 , шляхом обману повідомила їй недостовірні відомості про те, що вона здійснює виготовлення висновків медико-соціальної експертизи про наявність групи інвалідності, лише за умови передачі членам Вінницької МСЕК незаконної грошової винагороди в сумі 14 тис. грн. за один висновок.

Після цього ОСОБА_10 , повіривши у достовірність вказаної ОСОБА_5 інформації, повідомила свого знайомого ОСОБА_22 про можливість виготовити висновок медико-соціальної експертизи про наявність третьої групи інвалідності, лише за умови передачі членам Вінницької МСЕК незаконної грошової винагороди в сумі 14 тис. грн. за один висновок.

Після цього, ОСОБА_22 погодився на вказані ОСОБА_10 умови оформлення групи інвалідності та попросив ОСОБА_10 передати ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 28 тис. грн. для виготовлення на своє ім`я та імя своєї доньки ОСОБА_23 висновків медико-соціальної експертизи про наявність у кожного із них третьої групи інвалідності.

В подальшому ОСОБА_10 з метою виготовлення на імя ОСОБА_22 та його доньки ОСОБА_23 висновків медико-соціальної експертизи про наявність у кожного із них третьої групи інвалідності, в першій половині дня на початку вересня 2018 року, точної дати слідством не встановлено, перебуваючи неподалік залізничного вокзалу станції смт. Вапнярка, яка розташована на площі привокзальна 7 а, в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, передала грошові кошти в загальній сумі 28 тис. грн. ОСОБА_5 , якими остання заволоділа та розпорядилася на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдала потерпілому ОСОБА_22 матеріальної шкоди на загальну суму 28 тис. грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст.190 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у повторному заволодінні на початку вересня 2018 року шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_22 в сумі 28 тис.грн. обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явлених обвинуваченнях визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись її допитом, допитом потерпілих та характеризуючими матеріалами.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченої, потерпілих та характеризуючими даними.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 по суті пред`явленого обвинувачення пояснила, що вона раніше працювала в медзакладі і запропонувала ОСОБА_10 допомогти зробити групу інвалідності. ОСОБА_10 сказала, що її родичі хотять зробити групу інвалідності. Гроші перераховували на її картковий рахунок. Пояснила, що її саму ввели в оману. Гроші потерпілим повернула. З потерпілим ОСОБА_7 були друзями. Сама запропонувала зробити йому групу інвалідності. ОСОБА_7 гроші повернула. У вчиненому щиро кається.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про слухання справи.

Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява, в якій просить справу слухати без його участі, будь-яких претензій до обвинуваченої немає, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Дії ОСОБА_5 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта-як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Тому, враховуючи зміст ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначені покарання дії ОСОБА_5 мають бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); за ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, відсутність негативної характеристики за місцем проживання, маючої на утриманні малолітню дитину, враховуючи позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченій, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів не можливе без її ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для її виправлення та запобіганню вчиненню нею нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання , гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому суд враховує положення ч.1 ст. 70 КК України згідно яких, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджено за вироком Погребищенського районного суду від 25 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком, вироком Калинівського районного суду від 31.01.2022 року та вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.02.2022 року, більш суворим покаранням за вироком Могилів- Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2002 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; вироком Томашпільського районного суду від 02 листопада 2022 року за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України і призначено покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді 2 (два) роки обмеження волі, за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остатачно призначено покарання у виді два роки позбавлення волі На підставі ч.4 ст. 70 КК України за цим вироком та з врахуванням вироків Калинівського районного суду від 31.01.2022 року, Могилів- Подільського міськрайонного суду від 03.02.2022 року, Могилів- Подільського міськрайонного суду від 09.02.2022 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Вказане дає підстави суду при призначенні покарання ОСОБА_5 застосувати вимоги ч.4 ст. 70 КК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України..

Цивільні позови потерпілі не заявляли.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за цим вироком та з врахуванням вироків Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2022 року, Томашпільського районного суду від 02 листопада 2022 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки .

В строк покарання ОСОБА_5 зарахувати частину відбутого покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2022 року та Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2022 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати за вказаним вироком з дня набрання ним законної сили.

Зняти арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року, а саме з: картки банку «Приватбанк», картка для виплат зеленого кольору, на якій наявні числа НОМЕР_3 , дійсна до листопада 2021 року, на зворотній частині карки наявне трицифрове число «849»; зошит в клітинку блакитного кольору, в якому наявні 9 аркушів, на 5 аркуші наявні написи барвником темного кольору «ІНФОРМАЦІЯ_3», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «21+8,8+11,5+», «НОМЕР_17»; картку оператора «Київстар» «Додаткова», на якій наявні цифрові позначення « НОМЕР_4 »; квитанцію ТS202638 «Приватбанку» від 25.11.2019, час 11: 11: 27 год, поповнення картки по номеру НОМЕР_5 » ОСОБА_24 , сума 495 грн»; квитанцію ТS207299 «Приватбанку» від 24.112019, час 11:57:54,поповнення картки по номеру НОМЕР_6 » ОСОБА_7 , сума 1999,95 грн»; квитанцію № 18210-13 від 10.11.2019, час 12:31:02 год, поповнення картки по номеру НОМЕР_7 , НОМЕР_8 », у верхній частині квитанції барвником темного кольору виявлено напис « ОСОБА_25 », сума 2110 грн ;квитанцію TS210354 «ПриватБанку» від 01.11.2019, час 11: 56: 41 год, поповнення картки по номеру НОМЕР_6 » ОСОБА_7 , сума 1585,03 грн.; квитанцію TS210354 "ПриватБанку» від 01.11.2019, час 11 :50: 58 год, поповнення картки по номеру НОМЕР_6 » ОСОБА_7 , сума 8415,71 грн; мобільний телефон марки «MEIZU», моделі «М710Н» у корпусі світлого кольору, серійний номер - НОМЕР_9 , ІМЕІ НОМЕР_10 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_11 , з сім - карткою НОМЕР_12 та картою пам`яті, яким користується ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «NOMI» на дві сім - картки, моделі «і144», IMEI НОМЕР_13 , ІМЕІ 2 НОМЕР_14 , у корпусі чорного кольору, у якому наявна сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» із написом « НОМЕР_15 » та з номером телефону НОМЕР_16 , яким користується ОСОБА_26 .

Речові докази у справі, а саме; зошит в клітинку блакитного кольору, в якому наявні 9 аркушів, на 5 аркуші наявні написи барвником темного кольору «ІНФОРМАЦІЯ_3», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «21+8,8+11,5+», «НОМЕР_17»; картка оператора «Київстар» «Додаткова», на якій наявні цифрові позначення « НОМЕР_4 »; квитанція ТS202638 «Приватбанку» від 25.11.2019, час 11: 11: 27 год, поповнення картки по номеру НОМЕР_5 » ОСОБА_24 , сума 495 грн»; квитанція ТS207299«Приватбанку» від 24.11.2019, час 11:57:54 год, поповнення картки по номеру НОМЕР_6 » ОСОБА_7 , сума 1999,95 грн»; квитанція № 18210-13 від 10.11.2019, час 12:31:02 год, поповнення картки по номеру НОМЕР_7 , НОМЕР_8 », у верхній частині квитанції барвником темного кольору виявлено напис «ІНФОРМАЦІЯ_25», сума 2110 грн ; квитанція TS210354 «ПриватБанку» від 01.11.2019, час 11 :56: 41 год, поповнення картки по номеру НОМЕР_6 » ОСОБА_7 , сума 1585,03 грн.; квитанція TS210354 "ПриватБанку» від 01.11.2019, час 11: 50:58 год, поповнення картки по номеру НОМЕР_6 » ОСОБА_7 , сума 8415,71 грн - знищити;

мобільний телефон марки «NOMI» на дві сім - картки, моделі «і144», IMEI НОМЕР_13 , ІМЕІ 2 НОМЕР_14 , у корпусі чорного кольору, у якому наявна сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» із написом « НОМЕР_15 » та з номером телефону НОМЕР_16 , яким користується ОСОБА_26 , картка банку «Приватбанк», картка для виплат зеленого кольору, на якій наявні числа НОМЕР_3 , дійсна до листопада 2021 року, на зворотній частині карки наявне трицифрове число «849» - повернути ОСОБА_26 ;

мобільний телефон марки «MEIZU», моделі «М710Н» у корпусі світлого кольору, серійний номер - НОМЕР_9 , ІМЕІ НОМЕР_10 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_11 , з сім - карткою НОМЕР_12 та карткою пам`яті, яким користується ОСОБА_5 - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1