БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.11.2022
Єдиний унікальний номер 497/1882/22
Провадження № 1-кп/497/106/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.11.2022 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000347 від 21.07.2022 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе (нині Каракурт), Болградського району, Одеської області, громадянина України, працюючого за наймом, не інваліда, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-15.04.2005 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.315 ч.2,ст.309 ч.1, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 28.11.2005 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.315ч.2, ст.309 ч.3, ст.307ч.2, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 12.08.2011 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.395, ст.309 ч.2, ст.70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 21.08.2017 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.185ч.2, ст.309 ч.1ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 11.01.2019 року;
-16.12.2019 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.395 КК України тримання під вартою з 12.11.2019 року до 10.01.2020 року;
-26.11.2021 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ч.2 ст.185, ст.395 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці;
особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України за №005946879 від 07.04.2021 року, виданого органом 5129,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Болградського районного суду Одеської області від 26.11.2021 року за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці та 13.12.2021 року звільнений у зв`язку із відбуттям покарання, судимість за якими не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин, так 19.07.2022 року приблизно о 18:00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Івана Сергієнка, 56, виконуючи прохання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання йому допомоги при знятті готівки з вказаного банкомату, отримав від ОСОБА_5 банківську карту АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію", п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні", ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 414 від 08.10.1998 року, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, відносилась до офіційного документу, що надавав доступ до банківського рахунку ОСОБА_6 та відомості щодо її PIN- коду.

За зазначених обставин ОСОБА_4 , діючи з умислом спрямованим на привласнення офіційного документу, керуючись корисливими мотивами, шляхом обману, переконавшись, що ОСОБА_5 не бачить його дії, таємно від нього, сховав карту до своєї кишені та повідомив ОСОБА_5 хибну інформацію про те, що банкомат з невідомих причин вилучив карту.

Заволодівши таким чином зазначеним офіційним документом - банківською картою НОМЕР_1 , що надавала доступ до банківського рахунку ОСОБА_5 та володіючи інформацією про PIN-код карти, яку перед цим надав йому потерпілий, покинув місце події для подальшого зняття коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05:30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/22 від 14.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 26 березня 2022 року строком на ЗО діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на ЗО діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.05.2022 № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

19.07.2022 року близько 19:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: Одеська область, м.Болград, вул. Ізмаїльська (колишня назва Жовтнева), 65, продовжуючи свої неправомірні дії, діючи повторно та в умовах воєнного стану, володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер (PIN-код) викраденої ним раніше платіжної карти № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, таємно з використанням викраденої банківської картки з автоматичного касового апарату (банкомату) АТ КБ «Приватбанк» та вводом відповідного PIN-коду, викрав грошові кошти в сумі 2200 гривень з банківського рахунку, що належить ОСОБА_5 , якими розпорядилася на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію своїх протиправних дій, охоплених єдиним умислом, цього ж дня в період часу з 19:15 до 19:30 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у продуктовому магазині «Схід», розташованому за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Заводська, 153а, діючи з тим же умислом та мотивом, таємно, з використанням вищевказаної викраденої банківської картки здійснив три операції (трансакції) розрахунок за придбання товару на загальну суму 78 гривень, чим викрав грошові кошти на зазначену суму з банківського рахунку, що належить ОСОБА_5 , якими розпорядилася на власний розсуд.

З викраденими коштами ОСОБА_4 покинув місце події, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2278 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
З огляду на зазначене, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується за сукупністю у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю та суду пояснив, що 19 липня 2022 року біля 18 години він перебував біля магазину «Гоша», розташованому на проспекті Соборний в м. Болград, де відпочивав, сидів за столиком та вживав алкогольні напої. До нього підійшов ОСОБА_5 , який пропросив допомоги зняти готівку в банкоматі. Вони разом підійшли до банкомату «Приватбанк» по вул. Сергієнка, де ОСОБА_5 передав йому, ОСОБА_4 свою банківську картку АТ КБ «ПриватБанк». Він, ОСОБА_4 вставив картку в банкомат, ОСОБА_5 назвав свій пін-код, після чого з`явилася інформація, що кошти на рахунку відсутні. ОСОБА_4 забрав картку з банкомата, та поки ОСОБА_5 не бачив, поклав її в свою кишеню, а ОСОБА_5 сказав, що банкомат картку не повернув.
Надалі, приблизно через годину, він ОСОБА_4 підійшов до банкомата «ПриватБанка» біля лікарні по вулиці Жовтнева, в м.Болград, де скориставшись карткою, належною ОСОБА_5 , знаючи вже пін-код до карки зняв готівку на суму 2200.00 гривень.
Потім він, ОСОБА_4 пішов в магазин «Схід», що розташований по вул. Заводська в м.Болград, де купив продукти харчування на загальну суму 78 гривень та розрахувався цією ж карткою, належною ОСОБА_5 .. Усі кошти витратив на власні потреби.
У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене ним діяння, стверджує, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому не усвідомлював, що вчиняв неправомірні дії по відношенню до ОСОБА_5 , мав намір згодом усі кошти повернути ОСОБА_5 .
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому діянь окрім його особистих пояснень, повністю підтверджується:
Протоколом прийняття заяви гр. ОСОБА_5 від 21.07.2022 року про вчинений злочин, якою заявник повідомив про те, що 19.07.2022 року невстановлена особа в м. Болград Одеської області таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_5 (а.с.53).
За даним фактом 21.07.2022 року внесено відомості в ЄРДР за № 0000347 та розпочато досудове слідство за фактом вчиненого злочину за ст.185 ч.4 КК України (а.с.51).
Постановою слідчого від 21.07.2022 року ОСОБА_5 визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні (а.с.54).
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що ОСОБА_4 він зустрів в м.Болград по проспекту Соборний, та попросив надати допомогу в знятті готівки з банківської картки «Приватбанк». Декілька разів вони підходили до банкомату біля «Приватбанку», але коштів не було на рахунку. Біля 18:00 години він та ОСОБА_4 підійшли знову до банкомата біля банку по вул.Сергієнка, де ОСОБА_4 вставив картку в банкомат, він ОСОБА_5 знову сказав йому пін-код, після чого, ОСОБА_4 сказав, що коштів на картці не має, та що банкомат не повернув картку, та відразу ж втік від нього, а він ОСОБА_5 в силу свого віку не зміг його наздогнати. Вранці на наступний день, він ОСОБА_5 пішов до поліції та повідомив про заволодіння ОСОБА_4 його карткою.
До теперішнього часу, ОСОБА_4 не повернув йому грошові кошти, залишив його без засобів до існування, оскільки окрім пенсії ніяких інших видів доходів він не має. Такими діями ОСОБА_7 завдав йому ще й моральну шкоду, а тому просив позов задовольнити у повному обсязі.
В судових дебатах погодився з думкою прокурора про призначення покарання.

25.07.2022 року ОСОБА_4 у присутності понятих добровільно видав слідчому платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 (а.с.94), яку у подальшому слідчим визнано речовим доказом к кримінальному провадженні № 0000347 від 21.07.2022 року (а.с.95-96).
26.07.2022 року слідчим у присутності понятих було оглянуто платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 (а.с.97-98).

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 27.08.2022 року накладено арешт на вищезазначене тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000347 від 21.07.2022 року, в ході добровільної видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме на: банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у частині позбавлення права на її відчуження, розпоряджання, користування, знищення та псування (а.с.102-103).

18.08.2022 року слідчим у присутності понятих та за участю потерпілого ОСОБА_5 здійснено пред`явлення особи для впізнання, в ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_4 як особу причетну до викрадання його майна (а.с.104-105).
18.08.2022 року на підставі рапорту заступника начальника СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області внесено відомості в ЄРДР за № 0000401 та розпочато досудове слідство за фактом вчиненого злочину за ст.357 ч.1 КК України (а.с.108).
Постановою прокурора Болградської окружної прокуратури від 18.08.2022 року матеріали кримінального провадження №0000347 від 21.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та № 0000401 від 18.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження за №0000347 від 21.07.2022 року (а.с.109).
Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 24.08.2022 року обрано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Каракурт Болградського району Одеської області запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на нього перелік обов`язків зі строком дії ухвали до 18.10.2022 року (а.с.110-112).

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомої, чіткої і взаємоузгодженої.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.
З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за:
- ч.1 ст. 357 КК України за ознаками: заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів;
- ч.4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжкого злочину згідно ст.12 КК України, особу обвинуваченого який характеризується не задовільно (а.с.70), офіційно не працює, не перебуває на «Д» обліку у лікарів нарколога та лікаря-психіатра (а.с.68, 69), не маючий міцних соціальних зв`язків (а.с.71), раніше неодноразово судимого (а.с.72-73), в останнє 26.11.2021 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ч.2 ст.185, ст.395 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці (а.с.92-93), судимість не погашена.
Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому в силу вимог ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді Болградського районного сектору №1 Філії Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції України від 11.10.2022 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має дуже високий рівень ймовірності вчинення повторного злочину та високий рівень небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (а.с.32-36).
Частиною 5 ст.314-1 КПК України «Складання досудової доповіді», визначено, що досудова доповідь не може використовуватись у кримінальному проваджені, як доказ винуватості у вчинені злочину.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Обмеження порядку реалізації кримінальної відповідальності наглядовими та соціально-виховними заходами буде очевидно недостатнім для реальної корекції соціальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особу обвинувачуваного.

Щодо цивільного позову.
Цивільний позов прокурора ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином в розмірі у розмірі 2278 (дві тисячі двісті сімдесят восьми гривень) та моральної шкоди заподіяної злочином в розмірі 3000 (три тисячі гривень) задовольнити.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 позовні вимоги визнав у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
З огляду на викладене, суд виходить з обсягу пред`явленого обвинувачення та доведеності вини обвинувачених.
Положеннями ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.
А відтак, позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином підлягають задоволенню з урахуванням визнання позову відповідачем.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 27.08.2022 року у вигляді арешту на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , (а.с.102-103) - скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України (а.с.95): банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути власнику ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати відсутні.

Міра запобіжного заходу на стадії судового розгляду до ОСОБА_4 - не застосовувалась.
Однак, в судових дебатах прокурором зазначено клопотання про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання вироку суду до набрання ним законної сили.
З огляду на покарання, яке суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 пов`язане з позбавлення вироку, то є всі підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання вироку суду до набрання ним законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 377, 392, 393, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України і на підставі санкцій цих статей призначити йому покарання:
- за ст.185 ч.4 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;
- за ст.357 ч.1 КК України 3 (три) роки обмеження волі
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити йому остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили та на період апеляційного оскарження, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня його фактичного затримання, тобто з 14:45 години 21.11.2020 року.

Речові докази: Банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути власнику ОСОБА_6
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 07.04.2021 року, виданий органом 5129, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 виданий 08.07.2002 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний код НОМЕР_4

матеріальну шкоду в розмірі 2 278.00 гривень (дві тисячі двісті сімдесят вісім гривень) та моральну шкоду заподіяної злочином в розмірі 3000.00 гривень (три тисячі гривень).
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ___________ ОСОБА_1