Справа № 522/6875/23
Провадження по справі № 1-кс/522/2121/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

07 квітня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , артиста першої категорії оркестру військової частини НОМЕР_1 , матроса, раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000393 від 10.12.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000393 від 10.12.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_4 , станом на 2014 рік, був зареєстрований та проживав в м. Краснодон Луганської області. З початком активних бойових дій на Сході України влітку 2014 року, територія прикордонного з рф міста Краснодон Луганської області була окупована підрозділами незаконних збройних формувань терористичної організації «луганська народна республіка», підконтрольної та підтримуваної озброєнням та особовим складом збройних сил російської федерації. ОСОБА_4 не залишив тимчасово окуповану територію м. Краснодон Луганської області, та знаходився під окупацією підконтрольної рф терористичної організації «лнр», а також в зоні уваги та контролю спеціальних розвідувальних органів рф та підконтрольним їм розвідувальним підрозділам незаконних збройних формувань. В період з 2014 по 2020 р.р. (більш точна дата слідством невстановлена), ОСОБА_4 проживав тимчасово окупованій території Луганської області, а також на території рф в м. Брянськ.

Зокрема, в період з 2014 по 2020 р.р., більш точні дати та час досудовим розслідування встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_4 періодично в`їжджав з тимчасово окупованої території Луганської області до м. Брянськ рф через непідконтрольний українській владі ділянки державного кордону Луганської області та перебував тривалий час на території російської федерації, після чого, в подальшому, повертався до м. Краснодон Луганської області. ОСОБА_4 , будучи мешканцем тимчасово окупованої території Луганської області, маючи громадянство України, володіючи всіма правами, свободами та гарантіями, встановленими Конституцією України, знаючи адміністративно-територіальний устрій України, окремих ділянок місцевості, насамперед Луганської області, та вільно володіючи українською мовою, маючи певне коло близьких знайомих серед осіб, які проживають в різних областях України, потрапив до поля зору та оперативного вивчення спеціального розвідувального органу рф - федеральної служби безпеки рф. Надалі, невстановлений слідством співробітник відповідного спеціального розвідувального органу рф, будучи зацікавленим у навичках, знаннях ОСОБА_4 , здійснивши вивчення його як кандидата на вербування та агента відповідаючого встановленим морально-психологічним критеріям особи, яка залучається до виконання спеціальних розвідувальних завдань в інтересах рф, маючи перспективу подальшого створення агентурного апарату на місцях служби, роботи, проживання ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим розслідуванням місці, дати та часу, здійснив вербування, перебуваючого на території рф ОСОБА_4 , на комерційній основі, тобто через надання грошових винагород. В процесі вербування невстановленим співробітником спеціального розвідувального органу рф з метою належного виконання ОСОБА_4 поставлених спеціальних завдань, дотримання заходів конспірації проведено інструктажі та консультації щодо особливостей збору, передачі зібраної інформації, встановлення контакту із особами, які можуть надати відповідну допомогу, а також обрано псевдонім « ОСОБА_4 ». Відповідно до настанов невстановленого співробітника спеціального розвідувального органу рф, ОСОБА_4 мав бути готовим до виконання поставлених завдань, а доти дотримуватися встановлених заходів безпеки та перебувати в т.зв. «режимі очікування». Після цього, ОСОБА_4 залишив територію рф та повернувся на підконтрольну українській владі територію.

В подальшому, ОСОБА_4 призваний для проходження строкової військової служби в лавах Збройних сил України, та направлений для проходження військової служби до НОМЕР_2 окремої бригади морської піхоти Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 ), яка дислокується в АДРЕСА_1 . Надалі, ОСОБА_4 отримав військове звання матрос, склав військову присягу на вірність Українському Народу , будучи ознайомленим зі своїми правами та обов`язками, а також Статутами ЗС України, усвідомлюючи ведення російською федерацією відкритої агресивної війни проти України з метою її окупації та позбавлення її суверенітету та територіальної цілісності, отримавши закріплене за ним військове майно та озброєння, за вищевказаним місцем проходження служби, при невстановлених слідством обставинах, в місці, в дату та час, добровільно встановив контакт з вищевказаним представником спеціального розвідувального органу російської федерації та доповів про проходження ним служби у військовій частині НОМЕР_1 ЗС України, а також зробив пропозицію останньому здійснювати збір та передачу відомостей військового характеру, які стосуються особового складу, командирської ланки військового управління військової частини НОМЕР_1 , озброєння, бойової броньованої та ракетної техніки, місця її зберігання, місця розташування складів з боєприпасами, ракетним та артилерійським озброєнням, геолокаційні дані про місця їх зберігання, а також відомості про іноземні тренувальній центри прикріплені до військової частини НОМЕР_1 , з метою отримання грошової винагороди за передані відомості. Пропозиція діючого військовослужбовця ЗС України ОСОБА_4 була прийнята невстановленим співробітником спеціального розвідувального органу рф.

Для виконання вказаних завдань, ОСОБА_4 створив обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_3 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в Інтернет месенджері «Telegram», за допомогою якого через можливості зазначеного месенджеру контактував з невстановленим співробітником спеціального розвідувального органу рф, який використовує номер телефону НОМЕР_3 . Вказаний номер стільникового зв`язку належить до операторів мобільного зв`язку Республіки Молдова, а також використовується на території невизнаного псевдодержавного утворення «придністровська молдавська республіка», яка підконтрольна рф.

Відтак, ОСОБА_4 , в період з 21.03.2023 по 31.03.2023, будучи завербованим невстановленим співробітником спеціального розвідувального органу рф на виконання спеціальних завдань в інтересах рф та на шкоду державній безпеці України, підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, бажаючи отримати грошову винагороду за виконане завдання, перебуваючи за місцем проходження військової служби, на територій військової частини НОМЕР_1 , здійснив фото- та відеофіксацію низки військових об`єктів, місць зберігання озброєння, військової техніки та особового складу військової частини НОМЕР_1 , з метою подальшої передачі зібраних відомостей військового характеру невстановленому представнику спеціального розвідувального органу рф.

Надалі, ОСОБА_4 , переслідуючи мету завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, діючи в умовах воєнного стану, в період з 21.03.2023 по 31.03.2023, передав невстановленому співробітнику спеціального розвідувального органу рф через Інтернет месенджер «Telegram» наступні відомості військового характеру щодо військової частини НОМЕР_1 :

- 21.03.2023 передано відеозапис, на якому зафіксований один із складів ракетно-артилерійського озброєння НОМЕР_2 окремої бригади морської піхоти ЗС України (в/ч НОМЕР_1 ), територія яких огороджена металевим парканом з металевими загородженнями, яка охороняється двома вартами, які укомплектовані новоприбулими військовослужбовцями з числа призваних по мобілізації, а також з зазначенням місць входу та відсутності часових;

- 21.03.2023 передано відеозапис, на якому зафіксований парк військової техніки НОМЕР_2 окремої бригади морської піхоти ЗС України (в/ч НОМЕР_1 ), в якому знаходився ракетний комплекс HIMARS у кількості 1 од., який охоронявся військовим патрулем;

- 22.03.2023 передано скриншоти Інтернет додатку Google Maps з зображенням мапи та точкою з відповідними координатами, де знаходиться штаб зазначеної бригади;

- 24.03.2023 передано скриншоти Інтернет додатку Google Maps з зображенням мапи та точкою з відповідними координатами, де закопано 6 цистерн ємністю 20 тон кожна;

- 27.03.2023 передано відеозапис, на якому зафіксований один із складів ракетно-артилерійського озброєння НОМЕР_2 окремої бригади морської піхоти ЗС України (в/ч НОМЕР_1 ), де знаходяться дерев`яні ящики з ймовірно ракетними боєприпасами;

- 29.03.2023 передано відеозапис, на якому зафіксований парк військової техніки однієї з артилерійських військових частин ЗС України, а також скриншоти Інтернет додатку Google Maps з зображенням мапи та точкою з відповідними координатами, де знаходиться парк військової техніки військової частини НОМЕР_1 . Зокрема, перші ворота парку - місце зберігання ракетного комплексу HIMARS, другі ворота - місце зберігання боєкомплекту до нього;

- 29.03.2023 передано відеозапис, на якому зафіксовано на задньому плані будівлі штабу та казарми однієї з артилерійських військових частин ЗС України, а також скриншоти Інтернет додатку Google Maps з зображенням мапи та точкою з відповідними координатами, де знаходиться штаб військової частини НОМЕР_1 ;

- 30.03.2023 передано відеозапис, на якому зафіксовано на задньому плані будівлі штабу та казарми однієї з артилерійських військових частин ЗС України, а також відомості про металеві загородження, наявність караулу та боєкомплекту;

- 30.03.2023 передано скриншоти Інтернет додатку Google Maps з зображенням мапи та точкою з відповідними координатами, де знаходиться казарма «65 дивізії артилерії», а також відповідні координати, де розташований караул;

- 30.03.2023 передано скриншоти Інтернет додатку Google Maps з зображенням мапи та точкою з відповідними координатами, де знаходиться казарма бригади, а також відповідні координати, де знаходиться штаб бригади;

- 30.03.2023 передано скриншоти Інтернет додатку Google Maps з зображенням мапи та точками з відповідними координатами:

де знаходяться склади ІНФОРМАЦІЯ_7;

де знаходиться 3-поверховий гуртожиток офіцерського складу;

де знаходиться будівля штабу;

де знаходиться гуртожиток офіцерів;

де знаходиться будівля навчального корпусу;

де знаходяться військові будівлі, військова техніка, зокрема, бензовози, бронетранспортери, трали тощо;

- в період з 30.03.2023 по 31.03.2023 передано відомості про командування військової частини, а саме анкетні дані начальника штабу його засоби зв`язку, анкетні дані заступника начальника штабута його засоби зв`язку;

- в період з 30.03.2023 по 31.03.2023 передано скриншоти Інтернет додатку Google Maps з зображенням мапи та точкою з відповідними координатами, де знаходиться одна з будівель, в якій розміщено іноземний центр підготовки військовослужбовців та мобілізованих військовослужбовців ЗСУ, чисельністю понад 100 осіб;

- в період з 30.03.2023 по 31.03.2023 передано відомості про командування військової частини, а саме: анкетні дані командира бригади та його засоби зв`язку;

- в період з 30.03.2023 по 31.03.2023 передано скриншоти Інтернет додатку Google Maps з зображенням мапи та точками з відпоідними координатами, а саме:

де знаходиться один з спостережних пунктів підрозділів військової частини НОМЕР_1 , поряд з ним територія парку, де знаходяться два човни, які перевозять по воді техніку;

де знаходиться місце для проживання та відпочинку особового складу підрозділів військової частини НОМЕР_1 , поряд з ним територія парку, де знаходяться два човни, які перевозять по воді техніку;

де знаходиться будівля для проживання іноземних інструкторів та осіб офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 ;

де знаходиться будівля для зберігання військової техніки НОМЕР_5 батальйону військової частини НОМЕР_1 , з зазначенням кількості військової техніки, місце розташування КПП, наявності патруля у складі 4 військовослужбовців, які змінюються кожні 4 години, а також з 2-ма фотознімками вказаної будівлі та військової автомобільної техніки та гусеничної броньованої бойової техніки у кількості 3 од.

Таким чином, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ВМС Збройних Сил України матрос ОСОБА_4 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що повинен неухильно виконувати Військову присягу, а також дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 8, 28, 32, 39 Закону України «Про державну таємницю», ст. ст. 6, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV, що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити Українському народові; сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків став на шлях злочинної діяльності та умисно здійснив надання невстановленому представнику спеціального розвідувального органу рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Вищевказана інформація про розміщення військової техніки, зброї, озброєння, бойових припасів, а також дислокування у зазначеному районі підрозділів Збройних сил України та інших утворених відповідно до Законів України військових формувань Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, іншими уповноваженими державними органами у відкритому доступі, не розміщувалась. В умовах воєнного стану розголошення такого роду інформації може бути використано державою, що здійснює збройну агресію проти України з метою досягнення власних цілей, спричинити тяжкі наслідки інтересам України та її громадян, завдати шкоду держаній безпеці держави.

Зазначена на відеозаписах, скриншотах та з відповідними координатами інформація підтверджує розташування підрозділів НОМЕР_2 окремої бригади морської піхоти ЗС України (військова частина НОМЕР_1 ) та розкриває персональні дані командування бригади. За допомогою зазначених відомостей та даних можливо ідентифікувати на місцевості підрозділи НОМЕР_2 окремої бригади морської піхоти ЗС України (військова частина НОМЕР_1 ), а у разі передачі цієї інформації громадянам рф чи іншим, які діють в інтересах російських спецслужб, військових формувань, військовослужбовців рф, буде завдано шкоди обороноздатності, державній та економічній безпеці України.

Зазначена інформація, у т.ч. з використанням географічних координат, прив`язування до місцевості тощо у відкритому доступі не поширювалась та не розміщувалась, не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження, може бути віднесена до державної таємниці у відповідності до законодавства. Розголошення вказаних відомостей противнику може завдати шкоди державній безпеці та обороноздатності України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Також згідно п.19 Розділу ІІ Стратегії національної безпеки України, затвердженої Указом Президента України №392/2020 від 14.09.2020 однією з основних загроз національній безпеці та національним інтересам України є те, що спеціальні служби іноземних держав, насамперед російської федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу. Згідно п. 5 Розділу І даної Стратегії забезпеченням національної безпеки є відстоювання незалежності і державного суверенітету, відновлення територіальної цілісності у межах міжнародно визнаного державного кордону України.

06.04.2023 року ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

06.04.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, за кваліфікуючими ознаками: надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненному в умовах воєнного стану.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Окрім цього, враховуючи положення останнього абзацу ч.6 ст. 176 КПК України, просив не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики не доведені, підозрюваний щиро кається, співпрацює зі слідством.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Юридична оцінка діяння у межах висунутого обвинувачення належить до кола питань, що вирішуються судом під час ухвалення вироку (пункт другий частини першої статті 368 КПК). Відповідне судове рішення, як передбачено частиною другою статті 371 зазначеного Кодексу, ухвалюється в нарадчій кімнаті. До цього часу висловлювати власну позицію по суті справи, а також вчиняти будь-які дії, що є прямим або опосередкованим проявом такої позиції, суд не вправі, оскільки це може викликати обґрунтований сумнів у його неупередженості.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачає позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, підозрюваний не одружений, офіційно не працевлаштованого, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що свідчить про посередні соціальні зв`язки, досудове слідство знаходиться на початковому етапі, а тому є підстави вважати що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів та інших учасників у вказаному кримінальному провадженні.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням №65/5/Д/2-2015 від 05.04.2023 ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області про виявлення ознак кримінального правопорушення; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - №65/5/Д-11341 від 03.04.2023; відповідь Командувача Військово-морських сил Збройних сил України №154/112/4840 від 05.04.2023; відповідь ІНФОРМАЦІЯ_6 №1430 від 04.04.2023; поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 від 06.04.2023 року.

Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 111 КК України, є суспільні відносини у сфері забезпечення охорони національної безпеки.

Об`єктивною стороною вказаного злочину є діяння, направлене на надання іноземній держааві, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні конкретних діянь, які характеризуються щонайменше двома ознаками: по-перше такі діяння по-лягають у наданні допомоги іноземній державі, іноземній організації чи їх представникам; по-друге стосуються підривної діяльності проти України.

У цьому випадку підривною можна визнати діяльність іноземних держав чи іноземних організацій або їх представників, яка спрямована на ослаблення України (її влади та обороноздатності) і створення загроз національній безпеці.

Суб`єкт державної зради - спеціальний. Ним може бути тільки осудний громадянин України, який досяг 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом. Особа усвідомлює, своїми діями заподіює чи може заподіяти шкоду суверенітету, територіальній цілісності недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, і бажає настання таких наслідків. Водночас саме заподіяння такої шкоди може визнаватися метою вчинення цього злочину.

Враховуючи вчинену Збройними Силами Російської Федерації військову агресією проти нашої Держави, на території України було запроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки» № 2198-IX від 14.04.2022 року, були внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень статті 183 КПК України, під час воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Щодо існування ризиків.

Суд вважає, що наразі наявні ризики, визначені ст. 177 КПК, і що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень як обставина, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення підозрюваним тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК. Чим меншою є вагомість зібраних доказів на підтвердження підозри та чим нижчим є рівень її обґрунтованості, тим меншою є вірогідність незаконного втручання особи підозрюваного ОСОБА_4 у хід досудового розслідування чи переховування від правосуддя, і навпаки.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

Метою застосуванння запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є запобігання спробам:

- переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у зазначеному кримінальному провадженні, які ще не допитані.

Ризик перешкоджання органу досудового розслідування слідчий суддя до уваги не бере, оскільки ані слідчим в клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не зазначено яким саме чином підозрюваний зможе перешкоджати.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється слідчий суддя також до уваги не бере, оскільки ані слідчим в клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не надано будь-яких докуменьів на підтвердження факту притягнення особи підозрюваного раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання слідчого ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу. Однак, суд в цьому випадку не може погодитися з прокурором, що наявність цих ризиків є безумовною підставою для ізоляції підозрюваного і взяття його під варту.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м?якого (особисте зобов?язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні чи продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Необхідно враховувати зухвалість інкримінованого підозрюваному злочину, який вчиненний в період воєнного стану на території України під час здійснення збройної відсічі ворогу.

У свою чергу, слідчий суддя враховує положення ч.6 ст. 176 КПК України, яке носить імперативний характер щодо застосування запобіжного заходу відносно осіб, які підозрюються у вчиненні конкретних видів кримінальних правопорушень.

А тому, суд доходить висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 111 КК України, 06.04.2023 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 06.06.2023 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України, враховуючи дані про особу підозрюваного, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, його характеристики, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, беручи до уваги положення ст.176, 183 КПК України, вважаю за доцільне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.06.2023 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 днів та обчислюється з моменту фактичного затримання особи підозрюваного, тобто з 06.04.2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 10.04.2023 року о 10:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

07.04.2023