№ 336/8443/21
пр. № 1-кс/336/833/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001145 від 06.10.2021,

В С Т А Н О В И В :

09.11.2022 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 30.12.2021 у кримінальному провадженні № 0001145 від 06.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що вищезгаданою ухвалою було накладено арешт на майно автора клопотання, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 є володільцем вказаного майна. Про накладання арешту вона дізналася нещодавно, про вказане кримінальне правопорушення їй нічого не відомо. Під час розгляду клопотання про накладання арешту на домоволодіння вона не була присутня в судовому засідання.

Вважає, що судом безпідставно накладено зазначений арешт, у зв`язку з чим просить його скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Автор клопотання не надала відомості про засоби зв`язку, за якими можливо повідомити її про розгляд клопотання у визначений ч. 2 ст. 174 КПК України строк (номер телефону, адресу електронної пошти тощо), при цьому ОСОБА_3 відомий єдиний унікальний номер справи, який вона навела у клопотанні, а тому ОСОБА_3 мала реальну можливість дізнатися з офіційного веб-сайту судової влади про дату, час розгляду клопотання. Проте в судове засідання не з`явилася.

Дізнавач надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, а також витребувані від відділу поліції матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні, вбачається, що 06.10.2021 до ЄРДР за № 0001145 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

30.12.2021 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя накладено арешт на майно а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 .

При цьому у ухвалі слідчого судді окремо не зазначено про заборону чи обмеження розпоряджатися або користуватися вказаним майном, як-то передбачає п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, відтак такі заборони чи обмеження відсутні.

Ухвалу обґрунтовано тим, що з огляду на те, що вказане домоволодіння має ознаки речового доказу по кримінальному правопорушенню, як предмет незаконних дій в кримінальному провадженні за ознаками незаконне проникнення до житла, а так само незаконного виселення, що порушує недоторканність житла громадян, що може в подальшому потягти настання ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, тому слідчий суддя вбачав процесуальні підстави для задоволення клопотання дізнавача.

Вище вказана ухвала набрала законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя підкреслює, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, перевіяючи доводи клопотання, погоджується із висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі про арешт майна, що домоволодіння в силу ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає критерію речового доказу як предмет кримінально протиправних дій, передбачених ст. 162 КК України. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 березня 2016 року №-299кз15.

Отже, заходи забезпечення кримінального провадження застосовані обґрунтовано та є пропорційними, адже не позбавляють ОСОБА_3 права користування домоволодінням.

При цьому, слід зазначити, що обґрунтованість накладення арешту на майно вже була предметом додаткової перевірки слідчим суддею (ухвала від 22.07.2022, пр. № 1-кс/336/444/2022).

Щодо доводів клопотання, про те що з 19.07.2022 (дата першого звернення ОСОБА_3 до слідчого судді з аналогічним клопотанням) не проводилося жодних слідчих дій, слідчий суддя зауважує, що застосований захід забезпечення кримінального провадження є найменш обтяжливим, та направлений виключно на неможливість відчуження предмету кримінально протиправних діянь, кримінальне провадження на теперішний час не завершено, а оскаржити недотримання розумних строків дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування відповідно до ст. 308 КПК України можуть, зокрема, особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

За таких обставин автором клопотання та матеріалами справи не підтверджено, що арешт накладено необґрунтовано чи наразі відпала потреба у відповідному арешті, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1