Справа № 544/1729/22
УХВАЛА

12 січня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження за № 0000009 про обвинувачення ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прихідьки Пирятинського району Полтавської області та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст. 407, ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Пирятинського районного суду перебуває вказане кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні 12 січня 2023 року до суду від прокурора надійшло клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні військової частини, вчиненому військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану; ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні військової частини, вчиненому військовослужбовцем в умовах воєнного стану. 18.11.2022 о 16 год. 01 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.11.2022 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду Полтавської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 17 січня 2023 року.

Вказує, що існують ризики того, що ОСОБА_4 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від суду, так як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Крім того, обвинувачений може тиснути та впливати на свідків. Підґрунтям такого ризику є те, що останній, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати як особисто, так і через третіх осіб з числа діючих військовослужбовців, на учасників кримінального провадження, з метою запобігання надання ними правдивих показань, в тому числі з мотивів помсти їм за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, а саме порушенням вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1,2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, шляхом уникнення від явок до суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Відтак у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням ОСОБА_4 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків. Окрім цього, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив скасувати обраний йому ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.11.2022 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та просила задовольнити подане нею в інтересах обвинуваченого клопотання про скасування запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_4 ніякої соціальної шкоди не наносив, з місць роботи характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебував, до кримінальної відповідальності не притягувався, за характером спокійний, дружелюбний та врівноважений. Враховуючи те, що відсутня соціальна небезпека від ОСОБА_4 , обвинувачений не наніс нікому жодної матеріальної шкоди, відсутній ризик невиконання обвинуваченим рішення суду, вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , винесений Октябрським районним судом м. Полтави, необхідно скасувати, в продовженні існуючого запобіжного заходу відмовити.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника про скасування запобіжного заходу, прокурор просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши вказані клопотання, вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Згідно ч.7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч.1 ст. 176 КПК України передбачений запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.11.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 17 січня 2023 року.

19.12.2022 до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням його у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ч.5 ст. 407 КК України. З обвинувального акту вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 та ч.5 ст. 407 КК України. При цьому суд не з`ясовує обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перевіряє їх дослідженням доказів. Оскільки вказане не допустиме на даній стадії судового провадження з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у сукупності із такими обставинами як вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність попередніх судимостей. Суд вважає, що в сукупності вищезазначені обставини дають підстави вважати, що існує ризик можливості переховуватись від суду.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) обвинуваченого (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування тощо).

Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Ризик переховуватися від суду обґрунтовано доведено прокурором при розгляді клопотання. Суд погоджується з доводами прокурора, що переховуватися від суду обвинувачених може спонукати тяжкість можливого покарання.

Наявний і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: спроби обвинуваченого незаконно впливати на свідків, оскільки свідки ще не допитувались судом. А відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів згідно закону, суд приходить до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ст. 197 КПК України, на строк 60 (шістдесят) днів, з 12 січня 2023 року по 12 березня 2023 року.

При цьому суд не знаходить підстав для скасування обраного обвинуваченому Октябрським районним судом м. Полтави 19.11.2022 запобіжного заходу, оскільки ті обставини, на які посилається захист, існували на момент обрання йому запобіжного заходу. Вказана ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 19.11.2022 обвинуваченим оскаржена не була. Водночас, дані про особу обвинуваченого не вказують на підстави для скасування вже застосованого запобіжного заходу, оскільки не дають підстав для висновку, що такі дані здатні знизити встановлені судом ризики. Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для скасування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без шкоди для реалізації завдань кримінального провадження, не встановлено.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити, а клопотання адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 183, 193, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прихідьки Пирятинського району Полтавської області та проживаючого в АДРЕСА_1 , на строк шістдесят днів в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)», який обчислюється з дня постановлення даної ухвали 12.01.2023, і діє до 12.03.2023 включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1