Справа № 192/1274/22
Провадження № 1-в/192/254/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року смт Солоне

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне Дніпропетровської області подання начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання по закінченню іспитового строку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Куйбишеве, Куйбишевського району, Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 30.09.2020 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75. 76 КК України з іспитовим строком1 рік 6 місяців,

встановив:

Начальник філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про звільнення від призначеного вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області 30.09.2020 покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_4 посилаючись на те, що він засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватись або за направлення уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Під час відбування покарання з випробуванням засуджений до кримінальної відповідальності за вчинення нових злочинів не притягувався, адміністративних правопорушень не вчиняв, обов`язки, покладені судом виконував в повному обсязі, фактів неявок на реєстрацію без поважних причин не було. З 02.11.2020 перебував на обліку у Більмацькій філії Запорізького центру зайнятості.

Під час здійснення нагляду за поведінкою засудженого ОСОБА_6 звільненого від відбування покарання з випробуванням проводилась соціально-виховна робота, спрямована на досягнення мети виправлення. Заходи індивідуального плану роботи виконував. Іспитовий строк закінчився 30.03.2022.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.8 ст. 135 КПК України.

ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про розгляд подання повідомлений належним чином, разом з поданням подав заяву про розгляд подання у відсутність представника.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подавав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням особистого електронного кабінету.

Ухвалою суду від 21.11.2022 прокурору відмовлено в задоволенні клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів. Роз`яснено право на подачу клопотання про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції з приміщення суду. Розгляд справи було відкладено на 08.12.2022.

Ухвалою суду від 07.12.2022 прокурору повторно відмовлено в задоволенні аналогічного клопотання з підстав відсутності об`єктивних обставин за яких прокурор не може брати участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ за допомогою технічних засобів, визначених КПК.

Повторна неявка прокурора в судове засідання за викладених вище обставин є неповажною та свідчить про не підтримання подання органу пробації.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання належним чином повідомлених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначене покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.п.2,3 ч.3 ст. 76 ОСОБА_4 зобов`язано: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватись або за направлення уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу) .

Згідно вимоги ДІ МВС України м.Київ, УІАП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 станом на 31 травня 2022 до кримінальної відповідальності не притягувався. Даний факт підтверджується довідкою № 10-27062022/23210 від 27.06.2022 року.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України.

З огляду на ч.2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до ч.1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.4 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Чинним кримінальним та кримінальним виконавчим законом всі умови для звільнення особи від призначеного вироком суду покарання визначені однопорядковими, взаємозалежними та однаково необхідними. Жодна з зазначених в законі умов, не має для суду вирішального значення.

Отже, недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням, та не дає підстав для застосування ст.78 КК України, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Судом встановлено, що іспитовий строк визначений вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області 30.09.2020 закінчився 30.03.2022, ОСОБА_4 згідно вимоги ДІ ВМС України м.Київ, УІАП ГУНП в Запорізькій області до кримінальної відповідальності станом на 31.05.2022 не притягувався.

У зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, частина території Запорізької області є тимчасово окупованою, зокрема і територія місця проживання ОСОБА_4 .

Відомості щодо місцезнаходження ОСОБА_4 , матеріалів особової справи ОСОБА_4 матеріали даного подання не містять.

Доводи подання, що ОСОБА_4 адміністративних правопорушень не вчиняв, обов`язки, покладені судом виконував в повному обсязі, фактів неявок на реєстрацію без поважних причин не було. З 02.11.2020 перебував на обліку у Більмацькіій філії Запорізького центру зайнятості. Заходи індивідуального плану роботи виконував, не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даних обставин суду надано не було.

Будь-які відомості про виконання ОСОБА_4 обов`язків, покладених на нього судом відсутні.

ОСОБА_4 був поставлений на облік Більмацьким РС філіалу ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, отже саме цим відділом здійснювався контроль за поведінкою засудженого, однак в поданні відсутні відомості про здійснення контролю даним органом за поведінкою засудженого з часу вторгнення Російської Федерації.

Будь-яких відомостей щодо ОСОБА_4 окрім копії вироку та вимоги про судимість, матеріали подання не містять.

Суд вважає, що органом пробації не прийнято жодних заходів чи дій в межах своєї компетенції для встановлення зв`язку з засудженим ОСОБА_4 , встановлення його місцезнаходження, з метою встановлення підстав для звернення до суду для звільнення від призначеного вироком суду покарання.

Фактично після 24.02.2022 орган пробації самоусунувся від виконання покладених на нього обов`язків та протягом декількох місяців не цікавився долею особи засудженого ОСОБА_4 іспитовий строк якого закінчився в умовах воєнного стану, суд обґрунтовано вважає, що ОСОБА_4 міг залишитись на тимчасово окупованій території, його доля невідома.

Єдиною підставою для звернення до суду з даним поданням є закінчення визначеного судом іспитового строку для зняття засудженого ОСОБА_4 з обліку в органі пробації. Про пасивність позиції органу пробації свідчить також подана разом з поданням заява про розгляд справи у відсутність представника.

В умовах воєнного стану, з урахуванням тимчасової окупації окремих територій, відсутності на вказаних територіях органів влади України, жорстоких насильницьких дії окупаційних військ, суд позбавлений можливості пересвідчитись у наявності підстав для розгляду подання щодо особи, відомості про яку не встановлювались та відсутні у органу пробації, як ініціатора подання, прокурора та суду не надані.

Відсутність відомостей про долю засудженого, який до повномасштабного вторгнення Російської Федерації перебував під наглядом органу пробації, відсутність матеріалів особової справи засудженого, виключає можливість суду дійти висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від покарання по закінченню іспитового строку.
Враховуючи зазначене вище, звернення з даним поданням, на думку суду, є передчасним.

Після зміни обставин та підтвердження викладених в поданні обставин орган пробації не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з відповідним поданням про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні подання про звільнення від призначеного покарання після закінчення іспитового строку ОСОБА_4 .

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст.537, 539, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від призначеного вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області 30.09.2020 покарання після закінчення іспитового строку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.
Повна ухвала складена 08.12.2022

Суддя ОСОБА_1