Справа № 639/1256/18
Провадження № 1-кп/639/28/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0002542 від 15.12.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нидж Габалинського району Азербайджану, громадянина України, з початковою загальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Галі, Грузія, громадянина Грузії, з початковою загальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-17.07.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31.10.2017 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.02.2017 по 31.10.2017, 31 жовтня 2017 року звільнений з під варти в залі суду у зв`язку з повним відбуттям покарання за вироком суду,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

представника потерпілого ОСОБА_21 адвоката ОСОБА_22 , який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 02-11/19 від 26.11.2019,

захисника адвоката ОСОБА_23 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_11 на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 18.06.2021,

захисника адвоката ОСОБА_24 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_11 на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 14.01.2021,

захисника адвоката ОСОБА_25 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_11 на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 21.01.2021,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_26 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_12 на підставі доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях від 17.12.2017 за № 8574,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

перекладача ОСОБА_27 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

В один із днів у період з 10 по 14 грудня 2017 року у денний час доби, більш точні час та дату в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_12 зустрівся з раніше йому знайомими ОСОБА_11 та іншою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження у зв`язку з її розшуком, в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , де вони вступили у злочинну змову щодо вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння запчастинами, металевими пальцями гусениці моделі «РМШ», що зберігалися, як їм було достовірно відомо, в одному із приміщень гаражу-майстерні на території Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» «Харківський філіал» за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3. При цьому, вони розробили злочинний план, згідно якого розподілили між собою ролі. Так, розбійний напад мав бути поєднаний із проникненням у сховище, яким слід вважати зазначене приміщення гаражу-майстерні, а також поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я сторожа, шляхом застосування в якості знаряддя злочину колото-ріжучого предмету, схожого на ніж, належного ОСОБА_11 . Крім того, інший співучасник, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, повинен був домовитися з іншими особами, а саме: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , щодо виконання робіт, пов`язаних із завантаженням вказаних запчастин, металевих пальців гусениці моделі «РМШ», у вантажний автомобіль, який було вирішено використати в якості засобу вчинення злочину, але модель, номерні знаки автомобіля, а також анкетні дані водія встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе. Також ними було вирішено придбати та використати в якості засобів злочину поліетиленові мішки, в які планувалося помістити викрадене, точну кількість яких не встановлено.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_12 у групі з ОСОБА_11 та іншим співучасником, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, 14 грудня 2017 року приблизно о 23 годині прибули до огородженої та охоронюваної території Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» «Харківський філіал» за вищевказаною адресою, куди також прибули ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , причетність яких до вчинення розбійного нападу в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе.

Відразу ж після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який заздалегідь взяв із собою для використання в якості знаряддя злочину колото-ріжучий предмет, зовні схожий на ніж, та інший співучасник, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, діючи відповідно до розподілених між ними ролей та злочинного плану, спочатку проникли втрьох через отвір у паркані і прослідували до окремої будівлі охорони всіх приміщень гаражів-майстерень, розташованих на території Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» «Харківський філіал», в якій на той час перебував сторож. У свою чергу інші особи, які прибули разом з ними, а саме: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , залишились чекати неподалік від в`їзних воріт підприємства з тим, щоб в подальшому, коли їм скаже один із співучасників, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, шляхом вільного доступу пройти на вказану територію, а потім до складського приміщення.

Надалі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інший співучасник, безперешкодно проникли через незачинені вхідні двері до приміщення будівлі охорони, в якій на той час знаходився сторож, раніше їм незнайомий ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де ОСОБА_11 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, узгоджено з іншими співучасниками розбійного нападу, почав відкрито демонструвати перед сторожем колото-ріжучий предмет, зовні схожий на ніж, та, бажаючи залякати останнього, став погрожувати ним потерпілому, виказувати свою рішучу готовність до застосування наявного у нього знаряддя злочину, у разі непокори чи спротиву з боку останнього.

Після цього ОСОБА_11 , продовжуючи погрожувати сторожу ОСОБА_20 предметом, зовні схожим на ніж, примусив його лягти на ліжко, що знаходиться в будівлі охорони, та, починаючи з 23 години 14 грудня до 04 години 30 хвилин 15 грудня 2017 року утримував його під страхом застосування наявного у нього знаряддя злочину, позбавивши сторожа можливості викликати будь-кого на допомогу та завадити викраденню майна.

Таким чином, у зазначений вище період часу ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інший співучасник, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені в окреме провадження у зв`язку з його розшуком, діючи за попередньою змовою, вчинили всі дії, які вважали за необхідне, щодо погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В той же час інший співучасник, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний задум, діючи відповідно до відведеної йому злочинної ролі, разом із ОСОБА_12 проникли всередину приміщення гаражу-майстерні через вікно, металева решітка якого була відігнута, де на підлозі знаходилися складені пальці гусениці «РМШ», належні раніше їм незнайомому ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В подальшому інший співучасник, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені в окреме провадження, діючи узгоджено з іншими співучасниками, прослідував до в`їзних воріт, відчинив їх зсередини та привів ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 до будівлі гаражу-майстерні, яким, роздавши заздалегідь приготовлені мішки із поліетилену, почав разом із ОСОБА_12 передавати з-під низу під в`їзними воротами цього приміщення металеві пальці гусениці моделі «РМШ», які лежали на підлозі вказаного сховища. Всього у період приблизно з 23 години 14 грудня до 04 години 30 хвилин 15 грудня 2017 року вказаними особами було вилучено зі сховища запчастин, а саме: пальців гусениці «РМШ», точну кількість яких в ході судового розгляду не встановлено, шляхом розфасування їх в заздалегідь приготовлені мішки із поліетилену, точну кількість яких не встановлено, та завантаження у вантажний автомобіль, модель, номерні знаки якого, а також анкетні дані водія, встановити в ході досудового розслідування не виявилося за можливе. Вказаний автомобіль у зазначений вище період часу проїхав безперешкодно на територію підприємства через в`їзні ворота, що були відчинені одним із співучасників, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені в окреме провадження.

Таким чином, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інший співучасник виконали всі дії, які вважали за необхідне для заволодіння майном потерпілого, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також з проникненням у сховище.

Після цього ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інший співучасник, протиправно заволодівши чужим майном, після його завантаження у вантажний автомобіль, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інший співучасник, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_21 запчастинами, а саме: пальцями гусениці «РМШ», точну кількість яких не встановлено, вартість одного пальця гусениці «РМШ» складає 218,14 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_21 матеріальної шкоди, точний розмір якої під час судового розгляду не встановлено.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнали нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

ІІ. Позиція обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо пред`явленого обвинувачення та надані ними покази

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 фактично не визнав вину у вчиненні інкримінованого злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 надав показання, що він знайомий з ОСОБА_33 , який займався підприємницькою діяльністю та здійснював торгівлю запчастинами з РФ. В грудні 2017 року під час розмови ОСОБА_34 запропонував йому допомогти забрати належні йому деталі (запчастини) зі складу, за що він обіцяв винагороду. ОСОБА_35 пояснив, що вказані запчастини необхідно забрати до Нового року та це потрібно було зробити терміново, більше він нічого не пояснював. У вечірній час 14.12.2017 вони зустрілись із ОСОБА_36 та іншими чоловіками, з якими домовився ОСОБА_35 , які повинні були допомогти завантажити запчастини. Надалі вони на автомобілі таксі приїхали в район ІНФОРМАЦІЯ_6 . Всього, крім водія таксі, у автомобілі їхало п`ятеро чоловік. Коли вони приїхали до заправки та вийшли, то зустрілись там з іншими чоловіками, всього їх було близько 8 чоловік. Він знає ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , інших осіб він не знає. ОСОБА_39 при цьому там не було та він його не бачив. Надалі вони всі разом пройшли до території, де розташовані якісь гаражі, та через просвіт у паркані пройшли на територію. В подальшому ОСОБА_35 зайшов до сторожки та поговорив із охоронцем, він сказав охоронцеві, що вони заберуть належні йому речі (запчастини) та поїдуть. ОСОБА_35 дав охоронцеві грошові кошти, після чого він попросив ОСОБА_11 посидіти із охоронцем та поговорити з ним. Як він вважає, між ОСОБА_36 та охоронцем була домовленість щодо того, що він забере вказані запчастини. Що відбувалось після цього на території підприємства та розташованих там складських приміщеннях він не знає. З охоронцем він просидів півтори дві години, більше до приміщення сторожки в цей час ніхто не заходив. ОСОБА_11 зазначає, що він просто сидів та розмовляв із охоронцем, ножа у нього при собі не було, ніхто охоронця не бив та йому ніхто не погрожував. Маски на обличчі у нього та ОСОБА_40 не було. Після цього він вийшов із приміщення сторожки, ОСОБА_35 сів у вантажний автомобіль та поїхав. Вони з ОСОБА_41 пішли пішки звідти, інші особи пішли окремо. Наступного дня ОСОБА_42 повинен був із ними розрахуватись. Під час розмови по телефону він обіцяв під`їхати та заплатити їм кошти, однак фактично він так і не приїхав, грошові кошти їм не заплатив. 16.12.2017 їх затримали працівники поліції за підозрою у вчиненні злочину.

Обвинувачений ОСОБА_11 зазначає, що він не розумів, що вони вчиняють злочин та не був обізнаним про злочинний намір ОСОБА_40 на незаконне заволодіння запчастинами. Він погодився на пропозицію ОСОБА_40 , оскільки був винний йому грошові кошти у сумі 50000 грн., а також просто хотів заробити гроші перед Новим роком.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив, що на стадії досудового розслідування за його участі проводився слідчий експеримент, під час якого він добровільно розповідав про обставини подій того дня.

Щодо показань потерпілого ОСОБА_20 , обвинувачений ОСОБА_11 зазначає, що ці показання є неправдивими. Охоронець добровільно відкрив їм приміщення сторожки, фізичного насильства до нього вони не застосовували, ножем чи зброєю охоронцеві ніхто не погрожував. Показання потерпілого ОСОБА_20 про те, що він чув «щелчёк затвора», не відповідають дійсності, оскільки у ОСОБА_11 із собою була запальничка та він нею «клацав». Зазначає про те, що потерпілого ОСОБА_20 ніхто не обмежував в можливості пересування, він самостійно виходив із приміщення сторожки та спілкувався з іншим охоронцем.

Захисник ОСОБА_23 зазначає про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки доказів заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах під час судового розгляду не надано. Відносно потерпілого ОСОБА_20 фізичне насильство не застосовувалось, зброї ні у кого не було та потерпілому ніхто зброєю не погрожував. Крім цього, на думку захисника, не доведеною є кваліфікуюча ознака злочину, а саме: проникнення у сховище, оскільки ОСОБА_11 потрапив на територію підприємства через отвір в паркані, а в приміщення сторожки пройшов через незачинені двері.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_23 та обвинувачений ОСОБА_11 просять перекваліфікувати кримінальне правопорушення на ч. 3 ст. 186 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю, посилаючись на той факт, що в ніч з 14 на 15 грудня 2017 року він знаходився з дівчиною за місцем фактичного проживання в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області. На місці вчинення злочину він взагалі не був присутнім та участі у вчиненні цього злочину не приймав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 надав показання, що після звільнення з СІЗО на початку листопада 2017 року він познайомився із ОСОБА_11 та ОСОБА_43 , декілька днів проживав у них в квартирі. Після цього він проживав зі своєю дівчиною ОСОБА_44 в смт. Покотилівка. З листопада 2017 року він не зустрічався з ОСОБА_11 та ОСОБА_43 . В подальшому він зустрівся із ОСОБА_11 в день їх затримання працівниками поліції. Щодо вчинення цього злочину він нічого не знає. Зазначає про те, що потерпілий ОСОБА_20 надав неправдиві показання щодо його причетності до вчинення цього злочину. Свідки також надали неправдиві показання щодо нібито його причетності до вчинення цього злочину, оскільки ці покази вони надали під примусом працівників поліції.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_26 та обвинувачений ОСОБА_12 просять винести виправдувальний вирок у кримінальному провадженні, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_12

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 своєї вини, їх винуватість у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , показаннями свідків, які були допитані під час судового розгляду, а також сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Так, під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_21 надав показання, що він працює фізичною особою-підприємцем, здійснює діяльність щодо ремонту сільськогосподарської техніки та дизельних двигунів. Між ФО-П ОСОБА_21 та ДП МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал» був укладений договір оренди приміщень складів на території за адресою: АДРЕСА_5 . Фактично господарську діяльність від його імені здійснював ОСОБА_45 , в якого була печатка ФО-П ОСОБА_21 . Також ОСОБА_45 була видана довіреність в простій письмовій формі, яка була засвідчена печаткою ФО-П ОСОБА_21 . Нотаріально посвідчена довіреність при цьому не видавалась. Ремонтом техніки займався механік-слюсар на ім`я ОСОБА_46 . В 2014-2015 роках на Лозівському ковальсько-механічному заводі ним було придбано пальці для гусениць МТЛБ, про що наявні всі необхідні документи щодо купівлі-продажу та проведення оплати за цей товар. Придбані запчастини були перевезені до орендованих складських приміщень за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3, де й зберігались в подальшому. Вказані запчастини (пальці для гусениць МТЛБ) належали йому особисто, він придбав вказане майно з метою перепродажу. Приблизно за шість місяців до події злочину йому зателефонував директор Харківської філії ДП «Укрвійськбуд» ОСОБА_19 та повідомив, що невідомі особи намагались викрасти товаро-матеріальні цінності з орендованих ним складських приміщень, однак крадіжку вони не змогли вчинити, оскільки вони встигли викликати поліцію. В грудні 2017 році йому повторно зателефонував ОСОБА_19 та повідомив про вчинення розбійного нападу на територію підприємства, під час якого було викрадено майно з орендованих складських приміщень. Хто вчинив цей злочин йому невідомо. Зазначає про те, що всі документи були надані слідчому на стадії досудового розслідування. Точну кількість викрадених запчастин та кількість запчастин, які залишились на складі, він повідомити не може. Особисто він акт інвентаризації за фактом викрадення майна не складав. Оформленням всіх документів займався ОСОБА_45 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_45 надав показання, що він працював разом із ОСОБА_21 , вони здійснювали купівлю-продаж запчастин, займались ремонтом техніки, електростанцій та двигунів. Для здійснення цієї діяльності вони орендували приміщення гаражу-майстерні в ДП МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал» за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3. Механіком в них працював ОСОБА_47 . Запчастини та пальці для гусениць МТЛБ, що зберігались в цьому складському приміщенні, були ними придбані на Лозівському ковальсько-механічному заводі, про що в наявності є необхідні видаткові та платіжні документи. В подальшому працівники правоохоронних органів провели обшук цих приміщень та склад був опечатаний. Надалі в Жовтневому районному суді м. Харкова розглядалась цивільна справа, в ході розгляду якої інші особи по підробленим документам намагались заволодіти запчастинами, що зберігались в орендованих ними складських приміщеннях. Йому декілька разів телефонував ОСОБА_43 та погрожував забрати запчастини, які зберігаються на цьому складі. Також ОСОБА_43 приїжджав із підробленими документами, які були оформлені на ім`я ОСОБА_11 , та намагався забрати запчастини, які зберігались на цьому складі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова у задоволенні цивільного позову було відмовлено. В подальшому невстановлені особи намагались вивезти запчастини із складських приміщень. Для цього на територію підприємства приїхав вантажний автомобіль та вони намагались розпечатати склад, однак директор підприємства ОСОБА_19 викликав поліцію, у зв`язку з чим вказаним особам забрати запчастини не вдалося. В подальшому невстановлені особи в нічний час проникли на територію підприємства, напали на сторожа, зламали решітку на складському приміщенні та викрали запчастини, які вивезли на вантажному автомобілі. Про вчинення цього злочину йому повідомив колишній директор підприємства ОСОБА_19 . Інвентаризацію товаро-матеріальних цінностей після вчинення злочину вони не проводили, оскільки склад був опечатаний. Крім цього, вони не встановлювали точну кількість викрадених запчастин.

Допитний у судовому засіданні свідок ОСОБА_47 надав показання, що він працював механіком у ОСОБА_45 , здійснював ремонт двигунів та електростанцій. Діяльність вони здійснювали за адресою: АДРЕСА_5 . В складському приміщенні за цією адресою також зберігались запчастини, пальці для гусениць МТЛБ, в якій саме кількості йому не відомо. Вказані запчастини ОСОБА_45 купував на Лозівському ковальсько-механічному заводі. Протягом 2014 2016 років він як водій автомобіля разом із ОСОБА_45 п`ять разів перевозили запчастини із Лозівського ковальсько-механічного заводу. Прізвище ОСОБА_43 свідку відомо, оскільки останній приїжджав до складських приміщень та спілкувався із ОСОБА_45 щодо придбання запчастин. В подальшому працівники правоохоронних органів провели огляд складських приміщень та їх опечатали. Надалі було декілька спроб вчинити крадіжку майна з цього складу. За вказівкою директора підприємства ОСОБА_19 він заварив в`їзні ворота до складських приміщень, щоб туди ніхто не міг потрапити. В подальшому невідомі особи зламали решітки на вікнах до складу та вчинили викрадення запчастин.

Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 надав показання, що з 2016 року він був призначений на посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора Філії ДП МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал». З фізичною особою підприємцем ОСОБА_21 було укладено договір оренди складських приміщень та він орендував приміщення гаража-майстерні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 . Особисто із ОСОБА_21 він не зустрічався, всі документи щодо оренди приміщення оформлювали з ОСОБА_45 , саме він підписував документи та ставив печатку ФО-П ОСОБА_21 , після чого він сплачував орендну плату. В орендованому приміщенні здійснювався ремонт дизельних двигунів та дизель-генераторів, ремонтні роботи здійснював майстер ОСОБА_46 .

В березні 2017 року на територію приїхали два співробітники Служби безпеки України, які повідомили, що їм необхідно провести огляд складу, який орендував ФО-П ОСОБА_21 . Потім в цьому приміщенні військовою прокуратурою разом із працівниками СБУ було проведено огляд приміщень та майна, що там зберігалося, після чого складські приміщення були опечатані. Протягом 2-3 місяців на територію підприємства приїжджали працівники військової прокуратури, вони описували майно на цьому складі, після чого склад знову опечатувався. В`їзні ворота на склад були заварені, щоб ніхто зі сторонніх осіб не міг туди потрапити. Також ним було надано письмову розписку прокурору про заборону розпечатувати складські приміщення без дозволу військової прокуратури.

В липні 2017 року в денний час на територію підприємства прибула група з 15 чоловіків, діями яких керував ОСОБА_11 , а також на територію підприємства приїхав вантажний автомобіль. Вказані особи намагались потрапити до опечатаних складських приміщень, щоб забрати звідти обладнання та запчастини. Після цього він викликав поліцію, за викликом прибули 3 (три) екіпажі патрульної поліції, частина вказаних осіб встигла втекти, однак деяких осіб поліцейським вдалось затримати. На території підприємства ОСОБА_12 того дня він не бачив. До грудня 2017 року склад був опечатаний, вхідні двері були заварені та ніхто не мав доступу до цього складського приміщення.

Надалі, 15.12.2017 приблизно о 04:30 годині йому зателефонував сторож ОСОБА_20 та повідомив, що в нічний час було вчинено розбійний напад на територію підприємства. Коли він приїхав на місце, там вже були працівники поліції, які проводили слідчі дії та огляд місця події. На місці було з`ясовано, що в складському приміщенні, яке орендував ОСОБА_21 , була зламана решітка на вікні з тильної сторони, та з цього складу були викрадені запчастини пальці для гусениць. Зі складу вказане майно злочинці передавали знизу під воротами під резиною, що прикріплена знизу в`їзних воріт. В подальшому вони розварили в`їзні ворота та працівники поліції провели огляд цього приміщення.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_20 надав показання, що в грудні 2017 року він працював охоронцем на Філії ДП МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3. Режим його роботи: один день чергування, три дні вихідних. Чергування здійснюється з 08 години ранку до 08 години наступного дня. В його обов`язки входило охорона території підприємства, обхід території кожні 1 - 1,5 години. 14.12.2017 він перебував на чергуванні. Після 22 години в двері його сторожки хтось постукав, він відкрив вхідні двері, в цей час в приміщення сторожки забігли троє чоловіків з одягнутими масками на обличчях. Вказані чоловіки заштовхали його в приміщення та почали йому погрожувати, йому наказали лягти і лежати на ліжку. У нього відразу забрали мобільний телефон, щоб він не міг зателефонувати в поліцію. В одного чоловіка в руках був розкладний ніж. Ще в одного чоловіка ймовірно був пістолет, як він зрозумів це був ОСОБА_43 . Коли цей чоловік перебував в сторожці та повернувся до нього спиною, то він почув характерний звук «щелчёк затвора», на це інший нападник йому сказав: «Не нужно, у меня есть нож». Один із нападників, який тримав у руках розкладний ніж, сказав йому: « ОСОБА_48 ты дернешься, жить не будешь», після чого пригрозив йому ножем. Вказані слова він сприйняв як реальну погрозу, побоювався за своє життя та здоров?я. Всю ніч він пролежав на ліжку в сторожці. В цей час один або двоє нападників весь час перебували поряд із ним та контролювали його поведінку. Вказані особи не спілкувались між собою. Що в цей час відбувалось на території підприємства він не бачив. Також він не чув, щоб на територію підприємства заїжджав вантажний автомобіль. Приблизно під ранок один із чоловіків сказав йому, щоб він лежав ще деякий час та не рухався, після чого вони вийшли зі сторожки. Через деякий час він піднявся та побачив, що злочинці з місця вчинення злочину втекли. Надалі він зателефонував директору підприємства ОСОБА_19 , розповів йому про вчинення злочину, а також викликав поліцію.

Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_20 підтвердив, що на стадії досудового розслідування за його участю проводилось пред`явлення осіб для впізнання, під час якого він впізнав ОСОБА_11 як чоловіка, який приймав участь у розбійному нападі та погрожував йому ножем. ОСОБА_11 він впізнав по зросту, статурі, а також по голосу.

Також потерпілий ОСОБА_20 підтвердив, що під час досудового розслідування він впізнав ОСОБА_12 як одного із трьох чоловіків, який приймав участь у розбійному нападі. При цьому, ОСОБА_12 йому не погрожував, він із ним не спілкувався та його голосу потерпілий не чув. Під час судового засідання потерпілий ОСОБА_20 однозначно підтвердив, що одним із злочинців є ОСОБА_12 , якого він впізнав за статурою, зростом та поглядом.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_49 надав показання, що в грудні 2017 року він працював охоронцем в Філії ДП МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал». Коли він прибув на роботу, зі слів іншого охоронця ОСОБА_50 , йому стало відомо, що за два дні до цього було вчинено напад на охоронця їх підприємства та викрадено майно зі складського приміщення. По обставинам цього злочину свідку більше нічого не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_50 надав показання, що він працював охоронцем в Філії ДП МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3. В грудні 2017 року зранку о 07:30 годині він прийшов на роботу на чергування. На території підприємства в цей час було багато працівників поліції. Інший охоронець ОСОБА_20 розповів йому, що вночі на нього напали, закрили його в приміщенні сторожки та утримували там, а в цей час було викрадено майно з одного зі складів. На одному з приміщень з тильної сторони на вікні була відігнута решітка. В самому приміщенні були розкидані металеві деталі круглої форми, як він зрозумів, вказані деталі були викрадені шляхом їх передачі під резиною, що прикручена знизу під в`їзними воротами цього складу. Свідок ОСОБА_50 підтвердив, що він приймав участь як понятий при проведенні огляду місця події, підписував протоколи огляду місця події, будь-яких зауважень чи заперечень до цих процесуальних документів у нього не було.

Під час допиту у судовому засіданні свідки ОСОБА_51 , ОСОБА_52 та ОСОБА_53 надали показання, що їм нічого не відомо про обставини вчинення цього злочину.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_30 надав показання, що в грудні 2017 у вечірній час він перебував на Південному вокзалі м. Харкова разом із своїми знайомими ОСОБА_54 та ОСОБА_55 . Біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_7 » вони зустрілись із раніше незнайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_56 , який запропонував їм роботу вантажників. В цей час до них підійшов інший чоловік, який представився як ОСОБА_57 , він пред`явив якісь документи та повідомив, що необхідно з`їздити на склад та погрузити на автомобіль товар, який йому належить. Вказаний чоловік повідомив, що необхідно зі складу терміново вивезти товар цього ж дня, оскільки закінчується строк оренди складу. За вказану роботу він пообіцяв заплатити їм по 3000 грн. Після цього він, ОСОБА_31 та ОСОБА_58 погодились на цю роботу та пішли додому, щоб переодягнутись. На вказане місце вони повернулись приблизно через 15 хвилин. На автомобілі «Deawoo Lanos» вони проїхали до заправки «WOG», що розташована неподалік Інституту танковий військ на Холодній горі м. Харкова. В автомобілі з ними також їхав чоловік на ім`я ОСОБА_46 . Із багажника автомобіля їм видали мішки та рукавиці. Потім до них приїхали інші чоловіки: Едуард, ОСОБА_59 , ОСОБА_56 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 та ОСОБА_62 . Всього їх було 8-9 чоловік. Їм повідомили, що ОСОБА_63 , ОСОБА_56 і ОСОБА_61 йдуть першими, вони дадуть охоронцю грошові кошти, щоб він пропустив їх на територію. Після чого вони повинні йти слідом за ними через 5-10 хвилин. Коли вони підійшли до воріт огородженої території за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, в`їзні ворота їм відкрив ОСОБА_63 . На вході до цієї огородженої території була сторожка, в якій перебували двоє чоловіків. Що в цей час відбувалось в сторожці йому невідомо, оскільки він туди не дивився. Коли вони підійшли до воріт одного із ангарів, то біля воріт лежали металеві предмети, як їм пояснили, це були деталі для гусениць трактора. Всередині складського приміщення знаходився ОСОБА_61 , якого називали «грузин», а також ОСОБА_46 , ОСОБА_56 , ОСОБА_60 та ОСОБА_59 , які викидали запчастини знизу з-під в`їзних воріт складського приміщення, а вони в цей час складали їх в мішки. Як вказані чоловіки потрапили в цей склад йому невідомо. Потім до них підійшов ОСОБА_63 та сказав, щоб хтось із них ще пішов до приміщення ангару та допоміг подавати металеві запчастини зі складу, однак вони відмовились, оскільки раніше про це вони не домовлялися. Один із чоловіків в цей час перебував у приміщенні сторожки. Двері до складського приміщення при цьому не відчинялись. На його запитання, чому вони не можуть відкрити двері ангару, ОСОБА_63 відповів, що необхідно робити саме так. Потім на територію підприємства заїхав вантажний автомобіль із причепом, після чого інші особи вийшли зі складу та вони разом почали грузити мішки у вантажний автомобіль. Коли вони загрузили автомобіль, ОСОБА_63 зі складу виніс ще 10 мішків, які він особисто погрузив у вантажний автомобіль. Що було в цих мішках йому невідомо, оскільки ОСОБА_63 до них нікого не допускав. Коли вони загрузили вантажний автомобіль та водій ввімкнув світло фар, то він побачив, що приміщення цього складу опечатано, після чого він злякався та зрозумів, що тут щось не так. Надалі вони направились на вихід з цієї території. Після цього ОСОБА_63 сказав їм, щоб вони швидко йшли з цього місця та вони зустрінуться на тому ж місці на Південному вокзалі. Сам ОСОБА_63 сів у вантажний автомобіль та поїхав на ньому. Коли вони приїхали на Південний вокзал, Едік туди не приїхав та комусь під час телефонної розмови повідомив, що вони зустрінуться наступного дня та він із ними розрахується. Наступного дня ОСОБА_63 також не приїхав та грошові кошти їм фактично так і не заплатили.

Свідок ОСОБА_30 зазначив, що на теперішній час він не зможе опізнати тих чоловіків, які були разом з ним того дня на території підприємства. Крім цього, точну кількість мішків та точну кількість деталей, які вони грузили в один мішок, він також зазначити не може. Під час проведення допиту на стадії досудового розслідування такі відомості він теж не міг точно вказати.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 надав показання, що в грудні 2017 року на Південному вокзалі він зустрівся із чоловіком слов`янської зовнішності, середнього зросту, який запропонував йому заробити грошові кошти за роботу вантажником. Під час цієї зустрічі були присутні його знайомі ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . Їм сказали, що необхідно терміново загрузити вантажний автомобіль. В нічний час на автомобілі його, ОСОБА_30 та ОСОБА_31 відвезли в район Залютіно, де була група інших чоловіків, яких він не знає. Надалі вони через відкриті ворота зайшли на територію якоїсь бази. Через деякий час на територію заїхав вантажний автомобіль. На землі стояли вже завантажені мішки, які вони підтягували та грузили на вантажний автомобіль. Щоб хтось проникав на територію складу він не бачив. Що відбувалось в сторожці в цей час він не бачив. Мішки були з чимось важким всередині, вага кожного мішка була приблизно 30 кг. Завантаження автомобіля тривало протягом 1 (однієї) години, всього завантажували автомобіль 5-6 чоловік. Точну кількість завантажених мішків він вказати не може, можливо було 100 мішків. Що перебувало всередині мішків він не знає. За виконану роботу йому обіцяли 3000 грн., однак фактично грошові кошти їм не заплатили. В подальшому від працівників правоохоронних органів йому стало відомо, що з території складу були викрадені якісь запчастини. На стадії досудового розслідування він впізнавав чоловіка слов`янської зовнішності, з яким зустрічався того дня та який пропонував їм роботу. Інші особи для впізнання йому не пред`являлись.

Свідок ОСОБА_32 під час допиту у суді зазначив, що він не підтверджує відомості, викладені в протоколі його допиту як свідка від 18.12.2017, щодо кількості мішків та кількості викрадених запчастин. Зазначає про те, що в цьому протоколі зафіксовані не його покази, оскільки слідчий випадково скопіював в текст цього протоколу показання свідка ОСОБА_30 .

Під час судового розгляду судом визнано неможливим проведення допиту свідка ОСОБА_31 , у зв`язку із смертю цієї особи, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 10-12/3390-ДМ від 03.01.2020 (судова справа т. 5 арк. 17).

Під час судового розгляду судом вживались необхідні заходи щодо проведення допиту свідків сторони обвинувачення - ОСОБА_64 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_65 , однак протягом тривалого часу, більше 4 (чотирьох) років, вказані свідки не з`являються за викликом до суду, судові повістки за місцем проживання не отримують, ухвали суду про привід свідків та про встановлення місцезнаходження свідків працівниками Національної поліції не виконані, стороною обвинувачення не забезпечено під час судового розгляду явку зазначених свідків, у зв`язку з їх відсутністю за місцем проживання та неможливістю встановити їх місцезнаходження.

Враховуючи вищевикладене, судом прийнято рішення про неможливість допиту свідків ОСОБА_64 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_65 , оскільки вжитими розшуковими заходами не встановлено місцезнаходження цих свідків та вичерпані всі можливості забезпечення їх участі під час судового розгляду.

Крім цього, судом досліджено письмові документи та речові докази у кримінальному провадженні № 0002542 від 15.12.2017, якими підтверджується винність обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого злочину.

Протоколом огляду місця події від 15.12.2017 підтверджується, що слідчим проведено огляд огороженої території ДП «Укрвійськбуд» за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3. Справа від в`їзних воріт на вказану територію знаходиться одноповерхове приміщення сторожка, вхід якої здійснюється через вхідні двері, на якій є механічний засов зсередини. Далі, при вході вглиб території зліва розташовано приміщення складу. Вхід до складського приміщення здійснюється через металеві ворота, які на момент огляду в закритому положенні, без слідів злому, опечатані паперовою біркою без пошкоджень. З тильної сторони цього приміщення на висоті 180 см розташовані 5 вікон прямокутної форми, розміром 120х200 см. Вікна закриті металевим прутом у виді решітки, на вікні № 3 у верхньому правову куті металеві прути відігнуті назовні (кримінальне правопорушення т. 1 арк. 15 36).

Протоколом огляду місця події від 15.12.2017 підтверджується, що слідчим проведено огляд місця події на території ДП МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал» за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3, та огляд одноповерхового приміщення складу. Металеві ворота до цього приміщення знаходиться в закритому положенні, опечатані біркою, замки не пошкоджені. Навпроти зазначених металевих воріт розташований автомобіль «Фіат», номерний знак НОМЕР_1 , під передньою частиною якого на землі виявлено 5 металевих пальців для гусениць. Також під причепом на відстані 1,5 метри від входу виявлено один металевий палець для гусениць. В подальшому відкрито металеві ворота до складського приміщення. В приміщенні № 1 обстановка не порушена. В приміщенні № 2 з правої сторони від входу розташовані металеві стелажі з металевими виробами, далі розташовані два вікна, ще один металевий стелаж, під яким та біля якого знаходяться пальці для гусениці, розкидані в хаотичному порядку. Далі за металічним стелажем розташоване вікно, яке має пошкодження з зовнішньої сторони. Обстановка в приміщенні № 2 порушена. При виході зі складського приміщення було виявлено розкладний ніж «СRKT», довжина рукояті 6 см., довжина леза приблизно 5 см. Навпроти лівого краю воріт на відстані 3 метрів маються сліди волочіння в напрямку дороги. З внутрішньої частини дверей маються сліди пошкодження, а саме: відігнута частина та надірваний шматок резини. Після цього ворота, які ведуть до складського приміщення були закриті на навісний замок, опечатані біркою та заварені. Під час проведення огляду місця події було вилучено: 8 пальців для гусениці, один розкладний ніж «СRKT», 7 слідів матерії на ВЛС (к.п. т. 1 арк. 37 48).

15.12.2017 огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3, проведено на підставі письмової заяви т.в.о. директора Філії Державного підприємства МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал» ОСОБА_19 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження (к.п. т. 1 арк. 14).

Постановою слідчого Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_66 від 22.12.2017 вилучені під час проведення огляду місця події 8 пальців, які є складовою частиною гусениці бронетехніки, визнано та долучено в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження (к.п. т. 2 арк. 5-8).

Листом ДП «Завод імені В. О. Малишева» від 05.01.2018 № 36/61 підтверджується, що на фото, надісланому листом № 65/2542 від 15.12.2017, зображено палець резино-металевий, який запресовується в трак і являється складовою частиною гусениці бронетехніки (танк, БМП) (к.п. т. 1 арк. 55).

Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 1137 від 09.02.2018 підтверджується, що ринкова вартість майна палець гусениці РМШ артикул НОМЕР_2 , металевий корпус, вага 1,776 кг, на момент скоєння злочину (14.12.2017) становить 218,14 грн. (к. п. т. 1 арк. 308-309).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.12.2017 підтверджується, що 16.12.2017 о 16:30 годині ОСОБА_11 був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України (к.п. т. 1 арк. 138-140).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.12.2017 підтверджується, що 16.12.2017 о 16:30 ОСОБА_12 був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України (к.п. т. 1 арк. 143-145).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 17.12.2017 підтверджується, що потерпілий ОСОБА_20 серед пред`явлених йому 4 (чотирьох) осіб в масках на голові впізнав ОСОБА_11 як чоловіка, який 14.12.2017 погрожував йому ножем, знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 . Особа була впізнана за наступними ознаками: за статурою, зростом, кросівками. Всі учасники слідчої дії підписали протокол без зауважень чи заперечень (к.п. т. 1 арк. 191-194).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 17.12.2017 та відеозаписом слідчої дії підтверджується, що потерпілий ОСОБА_20 серед пред`явлених йому 4 (чотирьох) осіб за голосом впізнав ОСОБА_11 як особу, яка висловлювала йому погрози 14.12.2017. Всі учасники слідчої дії підписали протокол без зауважень чи заперечень (к.п. т. 1 арк. 195-198).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 17.12.2017 підтверджується, що потерпілий ОСОБА_20 серед пред`явлених йому чотирьох осіб в масках на голові впізнав ОСОБА_12 як особу, яка 14.12.2017 першою зайшла до сторожки по АДРЕСА_5 . Особа була впізнана за наступними ознаками: за статурою, зростом, за поглядом. Всі учасники слідчої дії підписали протокол без зауважень та заперечень, ОСОБА_12 від підпису в протоколі відмовився (к.п. т. 1 арк. 187-190).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 17.12.2017 підтверджується, що свідок ОСОБА_28 серед пред`явлених йому 4 (чотирьох) осіб впізнав ОСОБА_12 як чоловіка, який 14.12.2017 разом із ним грузив автомобіль на складі по вул. Чуваській, 3 в м. Харкові (к.п. т. 1 арк. 205-208).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 17.12.2017 підтверджується, що свідок ОСОБА_29 серед пред`явлених йому 4 (чотирьох) осіб впізнав ОСОБА_12 як чоловіка, який 14.12.2017 разом із ним був на складі за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3 (к.п. т. 1 арк. 209-212).

Протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 від 17.12.2017 та відеозаписом слідчої дії, який проводився у формі відтворення обстановки та обставин події, підтверджується, що підозрюваний ОСОБА_11 на місці події показав як було вчинено цей злочин, а саме: його знайомий ОСОБА_57 попросив його поїхати на склад та допомогти забрати звідти запчастини, що йому належать. Він разом із ОСОБА_57 , ОСОБА_56 та «грузином» на автомобілі таксі марки Mercedes прибули до заправки «WOG» за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 1, де за кіоском вони зустрілись з іншими чоловіками. Всього їх було 9-10 чоловік. Надалі вони разом пішли в напрямку огородженої території за адресою: АДРЕСА_5 . Потім вони домовились, що першими йдуть чотири особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_63 , ОСОБА_56 та «грузин». Інші чоловіки мали йти за ними на відстані 30-50 метрів. Потім вони всі разом зустрілись в тому місці, де закінчується бетонний паркан, яким огороджена територія. Чоловіки, які мали завантажувати автомобіль, залишились на цьому місці, а він, Едуард, ОСОБА_56 та «грузин» одягли маски та пішли далі в напрямку сторожки. Надалі вони вчотирьох підійшли до сторожки та постукали в двері, охоронець відкрив двері, після цього ОСОБА_63 та «грузин» першими зайшли до сторожки. Коли він зайшов до сторожки, то охоронець вже лежав на ліжку. Вони сказали охоронцеві, щоб він не чинив їм спротиву та спокійно лежав. В цей час будь-яких предметів у них в руках не було. Інші чоловіки пройшли на територію до складського приміщення. Вони мали погрузити з одного із складів запчастини, а саме: металеві пальці, які мали складати в мішки. Як вказані особи потрапили до складу йому невідомо. В цей час ОСОБА_11 з одягнутою на голові маскою сидів біля охоронця, він спілкувався з охоронцем та казав йому, щоб він лежав спокійно і все буде нормально. Потім він почув, як на територію заїхав вантажний автомобіль. Після цього інші чоловіки почали грузити мішки в автомобіль. При виїзді з цієї території вантажний автомобіль вдарив в?їздні ворота. В період часу з 23 години до 04 години ранку він перебував у сторожці разом із охоронцем. Надалі до приміщення сторожки зайшов ОСОБА_57 та сказав йому, що їм необхідно уходити. Потім він разом із ОСОБА_56 та «грузином» пішли з території цього підприємства по вул. Чуваській в іншому напрямку, ніж перед цим вони заходили, а Едуард сів у вантажний автомобіль та на ньому поїхав. Крім цього ОСОБА_11 підтвердив, що за два місяці до цих подій він разом із якимись адвокатами вже приїжджав на територію цього підприємства, щоб по документам, які були оформлені на його ім`я, забрати зі складу запчастини, які нібито належали ОСОБА_57 .

Слідчий експеримент проводився слідчим за участю підозрюваного ОСОБА_11 у формі відтворення обстановки і обставин події, за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_67 , прокурора ОСОБА_68 та у присутності двох понятих. Всі учасники слідчої дії підписали протокол без зауважень та заперечень (к.п. т. 1 а.с. 213-217).

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив, що при проведенні слідчого експерименту він добровільно надавав показання, без будь-якого примусу щодо нього.

Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_29 від 17.12.2017 та дослідженим відеозаписом підтверджується, що при проведенні слідчої дії у формі відтворення обстановки та обставин події свідок ОСОБА_29 на місці події розповів та показав як було вчинено цей злочин, а саме: 14.12.2017 після 22 години вони групою осіб прибули на територію за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, де розташовані складські приміщення. Надалі вони підійшли до одного зі складських приміщень, деякі чоловіки обійшли складське приміщення з тильної сторони та залізли всередину, почали передавати під в`їзними воротами знизу металеві деталі. В цей час вони приймали їх на вулиці та складали в мішки. Потім ОСОБА_57 попросив його залізти всередину складського приміщення та допомогти іншим чоловікам. Він обійшов приміщення з тильної сторони та через вікно, на якому вже була відігнута решітка, заліз всередину складу. Всередині складу всього перебували чотири особи. Металеві деталі знаходились на підлозі, вони їх брали та передавали під металевими воротами знизу. Інші чоловіки, які в цей час перебували на вулиці, приймали вказані металеві деталі та складали їх в мішки. Приблизно через 4 години на територію заїхав вантажний автомобіль та вони всі разом протягом 20 хвилини загружали мішки в вантажний автомобіль. Автомобіль завершили завантажувати коли вже почало світати (к.п. т. 1 арк. 199-204).

Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_28 від 17.12.2017 та дослідженим відеозаписом підтверджується, що під час проведення слідчої дії у формі відтворення обстановки та обставин події свідок ОСОБА_28 на місці події розповів та показав як було вчинено цей злочин, а саме: 14.12.2017 приблизно о 01 годині ночі біля Південного вокзалу він зустрівся зі знайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_57 , який запропонував йому заробити та допомогти завантажити вантажний автомобіль. За роботу він пообіцяв заплатити йому 1000 грн., на що він погодився. На автомобілі Daewoo Lanos він разом із ОСОБА_57 приїхали до складу, де він допомагав грузити мішки у вантажний автомобіль. В цей час там були присутніми його знайомі на ім`я ОСОБА_59 та ОСОБА_61 , з якими вони були знайомі протягом двох тижнів. Едуард стояв біля них та керував їх діями. Коли він виходив з цієї території, то із сторожки вийшов чоловік з маскою на голові, який відразу зайшов назад в сторожку та закрив за собою двері. Далі Едуард викликав їм автомобіль таксі та вони поїхали на вокзал (к.п. т. 1 а.с. 218-223).

Крім цього, постановою прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_69 від 10.01.2018 виділено із кримінального провадження № 0002542 в окреме провадження матеріли досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_43 , у зв`язку з його розшуком (к.п. т. 1 арк. 7-8).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2018 об`єднано в одне провадження матеріли кримінального провадження № 0000068 від 10.01.2018 за обвинуваченням ОСОБА_43 та матеріали кримінального провадження № 0002542 від 15.01.2017 за обвинуваченням ОСОБА_12 та ОСОБА_11 (судова справа т. 2 арк. 175-177).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.05.2019 виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у зв`язку з його розшуком (судова справа т. 2 арк. 214-217).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Показання обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що він не був обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_43 на вчинення злочину, а також про те, що він не погрожував охоронцеві ножем та ніхто не утримував охоронця у приміщенні сторожки, оцінюються судом критично.

Вказані показання повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_20 , який під час допиту в суді чітко і послідовно підтвердив, що троє чоловіків з одягнутими на обличчях масками здійснили напад на нього, заштовхали його в приміщення сторожки та почали йому погрожувати, потім йому наказали лягти і лежати на ліжку. В одного з нападників у руках він бачив розкладний ніж, інший, як він вважав, був озброєний пістолетом, оскільки він чув характерний звук «щелчёк затвора». Вказані чоловіки погрожували йому ножем, висловлену йому погрозу він оцінював як реальну загрозу його життю та здоров?ю. Весь час один або двоє нападників перебували поряд із ним, контролювали його поведінку та утримували його в приміщенні, під страхом застосування до нього знаряддя злочину, позбавивши його можливості викликати будь-кого на допомогу та завадити вчиненню злочину.

Підстав сумніватися в показаннях потерпілого у суду немає, оскільки як під час досудового розслідування, так і під час допиту у суді, потерпілий ОСОБА_20 надавав послідовні показання щодо обставин вчинення цього злочину, які узгоджуються між собою та узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Під час пред`явлення осіб для впізнання потерпілий ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_11 як чоловіка, який 14.12.2017 погрожував йому ножем.

На стадії досудового розслідування потерпілий ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_12 як чоловіка, який з одягнутою маскою на обличчі перший зайшов до сторожки того дня.

Крім цього, свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_29 під час пред`явлення осіб для впізнання впізнали ОСОБА_12 як чоловіка, який 14.12.2017 разом із ними перебував на складі та грузив автомобіль за адресою: АДРЕСА_5 .

Таким чином, показання ОСОБА_12 про те, що він не був присутнім під час вчинення цього злочину спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_20 та сукупністю досліджених письмових доказів у кримінальному провадженні.

Про те, що обвинувачений ОСОБА_11 був обізнаний про злочинний характер їх дій та про вчинення цього злочину, свідчить той факт, що 21.11.2017 ОСОБА_11 було подано до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області заяву про вчинення злочину, в якій він просив внести до ЄРДР відомості щодо вчинення ОСОБА_21 злочину, передбаченого ст. 190 КК України, та визнати його потерпілим від злочину.

До вказаної заяви долучено документи, які нібито підтверджують придбання ним цього майна за договором №18-3011/15 від 30.11.2015 року в ТОВ «Лозівський ковальський механічний завод» (к.п. т. 2 арк. 25-42).

З відповіді генерального директора ТОВ «Лозівський ковальський механічний завод» ОСОБА_70 від 21.02.2018 №08/457, яка надана на запит слідчого від 02.02.2018 року, встановлено, що Договір поставки за № 18-3011/15 від 30 листопада 2015 р. ні з громадянином ОСОБА_11 ні з будь-яким іншим громадянином чи суб`єктом підприємницької діяльності підприємством не укладався. Колишній Генеральний директор товариства ОСОБА_71 за результатами огляду надісланої копії Договору поставки за № 18-3011/15 від 30 листопада 2015 р. заявив, що підпис від його імені не є автентичним його особистому підпису, тобто є підробленим на усіх без винятку аркушах вищевказаної копії Договору та додатках до нього. За даними реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції, підприємство не отримувало та не виготовляло документ з реєстраційним номером 18-3011/15 від 30.11.2015 р. (к.п. т. 2 а.с. 44).

Під час допиту у суді обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив, що він не купував запчастини на ТОВ «Лозівський ковальський механічний завод».

Враховуючи обставини вчинення цього злочину, місце, час та спосіб вчинення злочину, поведінку кожного із співучасників, колегія суддів приходить до висновку, що між ОСОБА_11 , ОСОБА_72 та іншим співучасником, матеріали кримінального провадження стосовної якої виділені в окреме провадження, до початку кримінального правопорушення була попередня змова про спільне вчинення цього злочину, з чітким розподілом ролей кожного співучасника.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочину, за встановлених судом обставин, доведена поза розумним сумнівом, підтверджується частково показаннями обвинуваченого ОСОБА_11 , показаннями потерпілого ОСОБА_21 , потерпілого ОСОБА_19 , потерпілого ОСОБА_20 , показаннями свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_32 , ОСОБА_45 та ОСОБА_47 , а також сукупністю досліджених письмових доказів та речових доказів у кримінальному провадженні.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаються обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 187 КК України (розбій), вчинюється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або погрозою застосування такого насильства.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009, під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Згідно з пунктом 12 постанови Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009, погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки), а при грабежі - насильства, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я.

При цьому, форма висловлення погрози не обмежується конкретними словами про можливе застосування насильства, вона має місце й тоді, коли винна особа, зокрема, своїми жестами, демонстрацією зброї або інших предметів, які потерпілий об`єктивно може розцінити як такі, що при їх застосуванні його здоров`ю чи життю загрожуватиме небезпека, бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, то ця погроза буде реалізована, а в потерпілого дійсно таке враження склалося.

Таким чином, головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 КК не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.

Співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох осіб (суб`єктів злочину) у вчиненні умисного злочину.

Злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення (ч. 2 ст. 28 КК України).

Про наявність попередньої змови групи осіб на вчинення злочину вказує узгодження співучасниками предмета злочину, місця, часу, способу вчинення та змісту функціи?, які будуть здіи?снювати співучасники. Попередня змова може мати місце не лише в усніи? або письмовіи? формах, а и? за допомогою конклюдентних діи?, зокрема, безпосередньо через поведінку співучасників, яка свідчить про і?х намір вчинити злочин.

Під час судового розгляду встановлено, що дії ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та іншого співучасника, з самого початку були узгодженими та послідовними. Спільність умислу спрямованого на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном підтверджено конклюдентними діями обвинувачених, адже вони діяли як співвиконавці, із чітким розподілом ролей між собою.

Крім цього, під час вчинення розбійного нападу обвинувачені незаконно проникли на огороджену та охоронювану територію Філії ДП МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал» за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 3, після чого проникли до будівлі гаража-майстерні, звідки вилучили майно (запчастини), тобто вчинений розбій був поєднаний із проникненням у сховище.

Щодо наявності кваліфікуючої ознаки злочину, а саме: розбій, спрямований на заволодіння майном у великому чи особливо великому розмірі, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 інкримінується заволодіння майном, запчастинами - пальцями гусениці РМШ, у кількості 8000 шт., чим спричинено матеріальну шкоду в особливо великому розмірі, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімуму доходів громадян, тобто на загальну суму 1745120 грн.

Разом із цим, в формулюванні обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті від 12.03.2018, не зазначено, що між ОСОБА_12 , ОСОБА_43 та ОСОБА_11 до моменту вчинення злочину була домовленість на вчинення розбою, спрямованого на заволодіння майном у великих чи особливо великому розмірі.

Представником потерпілого ОСОБА_21 під час судового розгляду надано до суду документи на придбання запчастин в ТОВ «Лозівський ковальський механічний завод», документи на перевезення цих запчастин, а також документи щодо оплати за цей товар (судова справа т. 6 арк. 229-250, т. 7 арк. 1-48).

Крім цього, надані договори надання послуг щодо розміщення продукції на складах, укладені між ФОП ОСОБА_21 та Філія ДП МОУ «Укрвійськбуд» «Харківський філіал» (судова справа т. 7 арк. 57-253, т. 8 арк. 1-25).

Разом із цим, з наданих документів неможливо встановити точну кількість запчастин (пальців гусениці РМШ), які зберігались на складі станом на 14.12.2017.

Після вчинення злочину інвентаризація залишків товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_21 не проводилась.

Документи про облік залишків запчастин, які зберігались на складі станом на 14.12.2017, до суду не надано.

Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_32 під час допиту у суді не змогли підтвердити точну кількість запчастин, які вони загружали в мішки, а також не змогли зазначити точну кількість мішків, що були завантажені у вантажний автомобіль.

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_21 та свідок ОСОБА_45 , який фактично займався придбанням цих запчастин в ТОВ «Лозівський ковальський механічний завод», також не змогли зазначити точну кількість викраденого майна (запчастин).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом враховується принцип презумпції невинуватості, що закріплений в статтях 62, 63 Конституції України, пункті 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 17 КПК України, зокрема, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Дослідженими по справі доказами не доведено, що умисел обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 був спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах.

Крім цього, не доведено, що обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було відомо про кількість майна та його вартість, що зберігалось на цьому складі.

Належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні не доведено, що внаслідок вчинення цього злочину обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заволоділи запчастинами, пальцями гусениць моделі «РМШ», в кількості 8000 шт.

Враховуючи той факт, що під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено точну кількість викраденого майна, а також не доведено, що між обвинуваченими була домовленість на заволодіння майном у особливо великому розмірі, колегія суддів приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не доведено кваліфікуючу ознаку злочину, а саме: вчинення розбою, спрямованого на заволодіння майном в особливо великому розмірі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнали нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він є громадянином України, раніше не судимий, має початкову загальну освіту, до арешту офіційно не був працевлаштованим, тяжких захворювань чи інвалідності не має, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, неодружений, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має (к.п. т. 1 арк. 166-170).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що він є громадянином Грузії, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, має початкову загальну освіту, до арешту офіційно не був працевлаштованим, тяжких захворювань чи інвалідності не має, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, неодружений, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має (к.п. т. 1 арк. 181-185).

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним особливо тяжким злочином, дані про особи обвинувачених, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покарання за санкцією ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного їм на праві власності майна.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні необхідно стягнути з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у дольовому порядку.

У кримінальному провадженні Харківським НДЕКЦ МВС України проведено судові експертизи, загальний розмір процесуальних витрат на залучення експерта складає 3659,99 грн. (к.п. т. 1 арк. 77, 87, 94, 102), тому з кожного з обвинувачених необхідно стягнути у дольовому порядку процесуальні витрати у розмірі 1830,00 грн.

Крім цього, процесуальні витрати на залучення експерта за проведення ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса судової автотоварознавчої експертизи складають 143,00 грн., тому з кожного з обвинувачених необхідно стягнути у дольовому порядку процесуальні витрати у розмірі 71,50 грн.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи той факт, що обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було вчинено злочин в ніч з 14.12.2017 на 15.12.2017, тобто під час дії Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017, тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII) в строк покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку день за день.

Оскільки обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке вони мають відбувати реально, до набрання вироком законної сили стосовно обвинувачених необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

До набрання вироком законної сили продовжити стосовно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 27 грудня 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017) зарахувати ОСОБА_11 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16.12.2017 по 26.12.2022 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 27 грудня 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017) зарахувати ОСОБА_12 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16.12.2017 по 26.12.2022 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведені ХНДЕКЦ МВС України судові експертизи у розмірі 1830,00 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведену ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса судову експертизу у розмірі 71,50 грн. (сімдесят одна гривня 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведені ХНДЕКЦ МВС України судові експертизи у розмірі 1830,00 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , процесуальні витрати на залучення експерта за проведену ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса судову експертизу у розмірі 71,50 грн. (сімдесят одна гривня 50 копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- диск з відеозаписом з камер зовнішнього нагляду заправки «WOG» за адресою: м. Харків, вул. Чуваська, 1 залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження (к.п. т. 2 арк. 3-4);

- палець резино-металевий, який запресовується в траки та є складовою частиною гусениці бронетехніки, в кількості 8 штук повернути потерпілому ОСОБА_21 як власнику (к.п. т. 2 арк. 5-8);

- светр та джинси синього кольору, зимову куртку чоловічу, виготовлена з болоневої тканини, зимова куртка чорного кольору, виготовлена з шкірозамінника, на якій мається надпис «ALCOTT», розміром XL, зимову куртку чоловічу, чорного кольору, виготовлена з болоневої тканини, на якій мається надпис « ІНФОРМАЦІЯ_11 », розмір не зазначений, вилучені 16.12.2017 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , які зберігаються в камері речових доказів ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області повернути за належністю ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а у разі їх відмови у їх отриманні знищити (к.п. т. 1 арк. 104-106, т. 2 арк. 9-15);

-ніж розкладний металевий, на лезі якого мається напис «CRKT», на рукоятці мається зображення чотирикутної зірки знищити (к.п. т. 2 арк. 14-15).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою протягом того ж строку з моменту вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченим, їх захисникам, потерпілим та представнику потерпілого, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3