Справа № 698/1048/15-к
Провадження № 1-кп/698/136/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 р.

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Катеринопіль кримінальне провадження за обвинувальним актом внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406 від 11.08.2015 року з угодою про визнання винуватості від 24.09.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , з освітою середньо-спеціальною, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, щодо якого захід забезпечення кримінального провадження не застосовувався, у вчинені злочину передбаченого ст. 336 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним та зарахованим у запас, за військовою спеціальністю робітник підсобних будівельних робіт, маючи можливість бути призначеним на вищевказану посаду у військовий час, був визнаний придатним до військової служби згідно довідки військово-лікарняної комісії від 15.06.2015 року, у зв`язку з шостою хвилею мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією. 21.07.2015 року мав отримати повістку про прибуття 24.07.2015 року о 07 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого проходження навчань у військовій частині. Одночасно, підчас вручення повістки, ОСОБА_5 в усній формі був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією. Проте, в порушення вимог Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 113-УІІІ від 15.01.2015 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року, постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Положення про військовий облік військовозобов`язаних і призовників» № 377 від 09.06.1994 року, наказу Міністра оборони України № 660 від 15.12.2010 року, ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився від отримання вищевказаної повістки, про що написав власноручно пояснення про відмову військовозобов`язаного від отримання повістки.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

24.09.2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. ст. 336 КК України, вищенаведених істотних для даного кримінального провадження обставин, а також про беззастережне визнання останнім вини у вчиненому злочині. Крім того, угодою визначено узгоджене сторонами покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно угоди підозрюваний ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Угода про визнання винуватості від 24.09.2015 року підписана сторонами і містить роз`яснення наслідків її укладення та затвердження визначені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, повідомив суд про добровільне укладення ним угоди про визнання винуватості та заявив клопотання про її затвердження.
Прокурор та захисник вважають угоду про визнання винуватості законною та з цих підстав просять її затвердити.
Перевіряючи угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, суд враховує наступне.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 визнає свою винуватість у вчиненні злочину середньої тяжкості передбаченого ст. 336 КК України, повністю розуміє права, визначені п.п.1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд визнає, що укладена між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості від 24.09.2015 року відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, та з цих підстав ухвалює про її затвердження, з призначенням обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Угоду про визнання винуватості укладену 24 вересня 2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (Два) роки

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (Один) рік, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд, протягом 30 днів, з дня його оголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий ОСОБА_1