22.03.2023
справа №642/1326/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за№ 0000475 від 19.03.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту.В обґрунтування слідчий зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 19.03.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2023р. приблизно о 20 год. 00 хв. на ділянці автодороги поблизу будівлі № 19-Б по вул. Дерев`янко у м. Харкові водій автомобіля марки «Geely» модель «СК» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходить службу в Управлінні патрульної поліції в Харківській області ДПП НП України, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому була спричинена смерть.

18.03.2023р. проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, в ході якого було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «Geely» модель «СК» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », vin- НОМЕР_2 , який належить на праві власності громадянці ОСОБА_6 (був доставлений на штраф-майданчик по вул. Пушкінській, 106 у м. Харкові);

- свідоцтво про реєстрації транспортного засобу автомобіля марки «Geely» модель «СК» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », vin- НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

- картку харків`янина на ім`я ОСОБА_5 ;

- повістку про виклик ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- правий ботинок пішохода ОСОБА_5 та його куртку.

В ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 19.03.2023р. предмети і документи, виявлені та вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної події 18.03.2023р. було визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Так, автомобіль марки «Geely» модель «СК» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », vin- НОМЕР_2 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди; свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля містить його технічні та інші характеристики; документи ОСОБА_5 нададуть органу досудового розслідування у повному обсязі встановити особу загиблого, а його ботинок та куртка мають значення для встановлення всіх обставин дорожньо-транспортної події, зокрема, точного місця знаходження пішоходу в момент наїзду тощо.

В ч. 1 ст. 171 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Отже, виходячи з викладеного, вбачається, що у кримінальному провадженні є підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, завданням якого, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Одночасно встановлено, що власником автомобіль марки «Geely» модель «СК» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », vin- НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу є громадянка ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ; к.т. НОМЕР_4 ). Власником інших влучених речей є загиблий ОСОБА_5 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 від 19.03.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого від 19.03.2023р. предмети і документи, виявлені та вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної події 18.03.2023р. було визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000475 від 19.03.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно предмети і документи, виявлені та вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної події 18.03.2023р., а саме:

- автомобіль марки «Geely» модель «СК» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », vin- НОМЕР_2 , який належить на праві власності громадянці ОСОБА_6 (був доставлений на штраф-майданчик по вул. Пушкінській, 106 у м. Харкові), з визначенням місця зберігання вказаного транспортного засобу на спеціальному майданчику АТВ Центру забезпечення ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.

- свідоцтво про реєстрації транспортного засобу автомобіля марки «Geely» модель «СК» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », vin- НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з визначенням місця зберігання речового доказу у матеріалах кримінального провадження.

Арешт на вищезазначене майно накласти на час, необхідний для експертних досліджень, після проведення яких, повернути на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6

- картку харків`янина на ім`я ОСОБА_5 з визначенням місця зберігання речового доказу у матеріалах кримінального провадження;

- повістку про виклик ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з визначенням місця зберігання речового доказу у матеріалах кримінального провадження;

- правий ботинок пішохода ОСОБА_5 та його куртку з визначенням місця зберігання речових доказів у кімнаті зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (м. Полтава, вул. Гоголя, 25).

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити слідчому другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, майору ДБР ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1