УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2023 Справа №607/19054/22

Провадження 1-кс/607/6044/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року у справі № 607/17590/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001905 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року на автомобіль NISSAN Leaf, р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_1 , та володільцем якого є ОСОБА_3 ; повернути йому автомобіль NISSAN Leaf, р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, за адресою: вул. Бережанська, 44б, м. Тернопіль.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 вказав на те, що 06 грудня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_5 за результатами розгляду клопотання прокурора ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0001905 накладено арешт на автомобіль NISSAN Leaf, р.н. НОМЕР_3 . Метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб була необхідність проведення судових інженерно-транспортних експертиз. На даний час з моменту вилучення автомобіля пройшло більше місяця, усі необхідні судові експертизи проведені у повному обсязі, тому немає необхідності в подальшому арешті автомобіля NISSAN Leaf, р.н. НОМЕР_1 , оскільки це перешкоджає в його користуванні та збереженні. Окрім того 28 грудня 2022 року кримінальне провадження № 0001905 слідчим закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тому необхідність у арешті автомобіля NISSAN Leaf, р.н. НОМЕР_1 , відпала.

У судове засідання власник майна ОСОБА_3 не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив клопотання розглянути за його відсутності, щодо задоволення не заперечив, оскільки постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею мають бути встановлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

Як зазначалося вище, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року (справа № 607/17590/22, провадження №1-кс/607/5565/2022) у кримінальному провадженні № 0001905 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладено арешт шляхом позбавлення права на користування, розпоряджання та відчуження, на автомобіль Nіssan Leaf, р.н. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 .

Як вбачається із змісту вказаної ухвали, арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля Nіssan Leaf, р.н. НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , є ОСОБА_4 .

Водночас, як слідує з матеріалів клопотання, користувачем зазначеного автомобіля є ОСОБА_3 .

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне володіння належним йому майном, що буде суперечити загальним засадам права власності, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що на даний час із транспортним засобом NISSAN Leaf, р.н. НОМЕР_1 , проведено усі необхідні слідчі дії, кримінальне провадження закрито, слідчий суддя доходить висновку про досягнення мети застосованого арешту та про відсутність потреби в подальшій забороні відчуження, розпорядження та користування власнику вказаним транспортним засобом.

Відтак, клопотання слід задовольнити частково, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року у справі № 607/17590/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001905 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на автомобіль NISSAN Leaf, р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, заявник просить слідчого суддю повернути йому автомобіль NISSAN Leaf, р.н. НОМЕР_1 , однак зазначене прохання не може бути задоволено, враховуючи, що таке рішення виходить за межі ч. 4 ст. 174 КПК України і є наслідком виконання ухвали слідчого судді про скасування арешту та узгоджується із положеннями п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, відповідно до якого тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року у справі № 607/17590/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001905 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року у справі № 607/17590/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001905 від 05 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, на автомобіль NISSAN Leaf, р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області ОСОБА_1