В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000018 від 11.01.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поливанівка Новомосковського району Дніпропетровської області, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.02.2015 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 23.06.2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.121, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 16.08.2018 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан (строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідно до Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022).

Водночас, 23 грудня 2022 року близько 13 годин 30 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити) ОСОБА_4 перебував в АДРЕСА_2 , який належить його знайомому ОСОБА_5 , та достовірно знав, що в будинку на той час нікого немає, у ОСОБА_4 в цей час та місці виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме майна, що належить ОСОБА_5 та знаходиться у вказаному домоволодінні.

Того ж дня, близько 13 год.40 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити) ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючий таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зайшов на територію подвір`я через незачинену на замок металеву хвіртку, та підійшов до дерев`яної віконної рами житлового будинку, де застосувавши власну фізичну силу шляхом демонтажу витягнув віконне скло, після чого через віконну раму заліз до середини коридору, тим самим проник у житло.

Далі ОСОБА_4 , переконавшись, що його дії залишаються таємними для оточуючих, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, відшукав у приміщенні коридору бувшу у використанні бензокосу марки «Бригадир Standart» вартістю 1853 грн. 09 коп. та бувший у використанні мобільний телефон марки Sаmsung Galaxy J 7, вартістю 2375 грн., яке належить ОСОБА_5 та, забравши дане майно, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 4228 грн. 09 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ст. 185 ч. 4 КК України визнав повністю та суду пояснив, що він, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, дійсно викрав з будинку бензокосу та мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_5 , оскільки у нього не було грошей. Викрадене майно повернув потерпілому, у скоєному розкаюється. Також підтвердив, що цілком розуміє зміст обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, їх не оспорює та повністю визнає свою вину, така його позиція є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших негативних обставин

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляє, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Прокурор та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілого. Тому суд на підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілого.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , його повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, то у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчинені.

Згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і роз`яснив йому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини, щодо дати, часу, місця, способу здійснення кримінального правопорушення, форми вини, заподіяної шкоди.

Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає дійсним обставинам скоєного діяння.

На підставі викладеного, суд визнає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра за місцем проживання не перебуває, групи інвалідності не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Згідно висновку досудової доповіді Новомосковського районного сектору Філії Державної установи «Центр пробації у Дніпропетровській області», орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Разом з цим, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного правопорушення, щире каяття, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та у своїй заяві не наполягав на суворому покаранні, а також думку прокурора в судових дебатах, який просив призначити покарання з випробуванням, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, та вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом зазначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення признались та проводились наступні експертизи: судова трасологічна (дактилоскопічна) експертиза від 18.01.2023 №СЕ-19/104-23/1940-Д вартістю 1132,68 грн. та судова товарознавча експертиза № 358 від 23.01.2023 року вартістю 250 грн. Загальна вартість проведених експертних досліджень складає 1382, 68 грн.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування процесуальних витрат за проведення вищезазначених експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 1382,68 грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373- 374, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судових експертиз у розмірі 1382,68 грн. (одна тисяча триста вісімдесят дві грн. 68 коп.).

Речові докази: дисковий накопичувач формату CD+R, на якому мається відеозапис огляду місця події, паперовий конверт із дактилоскопічною карткою зі зразками пальців рук ОСОБА_4 , паперовий конверт, в який було поміщено 5 слідів папілярних ліній, які були вилучені за допомогою 3 відрізків липкої стрічки та перенесені на один білий аркуш паперу - зберігати в матеріалах кримінального провадження; бензокосу марки «Бригадир standart» та мобільний телефон марки «SAMSUNG» J7 чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1