Провадження 1-кп/760/495/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008117 від 16.07.2018 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровськ Луганської області, освіта середня, працює автомеханіком (зі слів), не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Солом`янського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008117 від 16.07.2018 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Як вказується в цьому обвинувальному акті, ОСОБА_5 , будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності Голосіївським УП ГУ НП у м. Києві по матеріалам кримінального провадження №0003698 від 17.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та кримінального провадження №0004419 від 06.05.2018 за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувальні акти в яких направлені до суду в порядку ст. 291 КПК України, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 16.07.2018 року, приблизно об 11.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Київ, бульв. В.Гавела, 79, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння після спільного розпиття спиртних напоїв із своїм раніше незнайомим ОСОБА_7 , який через стан алкогольного сп`яніння заснув у парку на лаві, побачив у руках останнього мобільний телефон «Хіаомі Redmi 5». У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та маючи за мету особисте матеріальне збагачення, ОСОБА_5 , скориставшись станом потерпілого ОСОБА_7 , взяв із рук останнього мобільний телефон «Хіаомі Redmi 5» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 4499 гривень, із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне викрадення чужого майна, утримуючи при собі мобільний телефон «Хіаомі Redmi 5» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 4499 гривень, що належить ОСОБА_7 , із місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 4499 гривень.

У подальшому спричинену потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду було повністю відшкодовано шляхом вилучення та повернення йому вищевказаного викраденого мобільного телефону.

Разом з тим, під час судового розгляду було встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 10.10.2018 року в об`єднаних кримінальних провадженнях №0003698 та №0004419 (справа №752/8706/18) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винуватим та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 визначено у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, визначені ст. 76 КК України.
Також встановлено, що станом на час судового розгляду даного обвинувального акта у кримінальному провадженні №0008117 від 16.07.2018 року ОСОБА_5 є таким, що не має судимості в силу п.1 ч.1 ст.89 КК України.

У зв`язку з цим суд виходить з ч.3 ст.337 КПК України, відповідно до якої з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі вищенаведеного суд виходить за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0008117, та змінює правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 повідомлявся про дату, час і місце судових засідань у даному кримінальному провадженні належним чином, в порядку, визначеному КПК України, проте в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та вирішив проводити судовий розгляд без потерпілого.

Також у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищевказаних обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що влітку 2018 року у м.Києві, більш точної дати та адреси не пам`ятає, вінпив пиво разом із своїм другом, далі вживав алкогольні напої із раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_7 , який потім заснув на лавці, у зв`язку з чим він таємно викрав у потерпілого мобільний телефон. Після цього був затриманий працівниками поліції, а викрадений телефон повернули потерпілому.

Також ОСОБА_5 зазначив, що свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати, оскільки його батько ОСОБА_8 помер, а сам обвинувачений має працювати та допомагати своїй матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи (відповідні документи суду надано).

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до чч.1-3 ст.50 КПК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч.2. ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що фактично майнової шкоди потерпілому завдано не було, особу винного, який є несудимим в силу п.1 ч.1 ст.89 КК України,під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого.

Згідно з п.13 ч.1 ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, визначена вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас, суд ураховує, що умови звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлені вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 10.10.2018 року, ОСОБА_5 було дотримано.
Тому, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, серед іншого, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, суд на підставі ст.75 КК України доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Суд, згідно з ч.1 ст.377 КПК України, також доходить висновку про скасування обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та звільнення з-під варти в залі суду до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись стст.2, 50, 61, 65-67, 185 КК України, стст.2, 4, 5, 100, 325, 337, 349, 368 - 370, 373, 374, 377, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Хіаомі Redmi 5» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1