Єдиний унікальний номер 741/143/18
Провадження № 1-кп/741/2/23
У Х В А Л А

м. Носівка 01 березня 2023 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

1 лютого 2018 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000404 від 13 листопада 2017 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 листопада 2017 року близько 5 години ОСОБА_5 , переслідуючи мету використання автомобіля у власних потребах, незаконно, через хвіртку паркану проник на огороджену територію подвір`я господарства, розташованого у АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , за допомогою манікюрного ножа відчинив водійські двері та проник в салон автомобіля марки ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 31 024,89 грн., який належить ОСОБА_7 та яким фактично користується ОСОБА_6 , де без дозволу власника, пошкодивши замок запалювання шляхом перемикання електропроводів привів в дію двигун та розпочав рух автомобілем, виїхавши з подвір`я вказаного господарства, попередньо відчинивши ворота паркану, після чого розпорядився вказаним транспортним засобом на власний розсуд, чим незаконно заволодів даним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням до сховища, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України.

У кримінальному провадженні було проведено підготовче засідання та розпочато судовий розгляд.

1 березня 2023 року в судовому засіданні прокурор подав угоду про визнання винуватості, яка укладена між ним та обвинуваченим з участю його захисника та за згодою потерпілого, та просив її затвердити.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили затвердити угоди про визнання винуватості.

У судове засідання потерпілий не з`явився.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, з`ясувавши у обвинуваченого питання, передбачені ст. 474 КПК України, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У ході досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений неодноразово змінював показання, стверджував, що визнав вину тільки через те, що прокурор ОСОБА_8 в неофіційній обстановці запевнив його ( ОСОБА_5 ) у тому, що він (обвинувачений) не отримає реальний строк покарання. Пізніше ОСОБА_8 повідомив, що не може гарантувати застосування ст. 75 КК України. Він (обвинувачений) вирішив, що не буде відповідати за злочин, якого не скоював, а тому дав суду правдиві показання, зазначив, що злочину не вчиняв, а лише спілкувався з хлопцями, які приїхали до нього на викраденому автомобілі.

У судовому засіданні за клопотанням захисту та обвинуваченого були допитані свідки для вирішення питання про призначення психіатричної експертизи. Обвинувачений стверджував, що він змушений був визнати вину під тиском обставин, які склались, що бажає, щоб відносно нього було проведено психіатричну експертизу.

У судовому засіданні 1 березня 2023 року ОСОБА_5 зазначив, що йому роз`яснили права та обов`язки у зв`язку з укладенням угоди. Він (обвинувачений) бажає укласти таку угоду через те, що бажає пройти лікування, яке не може отримати в умовах утримання у СІЗО.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд, -

постановив:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Судове провадження у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1