УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року

м. Харків

справа № 638/7743/22

провадження № 1-кс/638/122/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

особи, яка подала скаргу - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

29 грудня 2022 року ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі-ЄРДР) про кримінальне правопорушення за його заявою від 28 грудня 2022 року про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 - секретарем судового засідання судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 365 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Скарга обгрунтована тим, що 28 грудня 2022 року, відповідно до статті 214 КПК України, ОСОБА_4 звернувся до Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області із заявою, зі скороченим викладом обставин, про кримінальне правопорушення, вчинене секретарем судового засідання судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 365 КК України.

Після чого заявнику стало відомо, що відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення не були внесені до ЄРДР.

Вважає такі дії уповноважених осіб Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР незаконними.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2022 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Призначено судовий розгляд скарги в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: 61202, м. Харків, пр-т. Перемоги, 52-В, в судовому засіданні 02 січня 2023 року об 11 годині 00 хвилин.

Ухвалою слідчої судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від 03 cічня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчої судді ОСОБА_1 від участі в розгляді справи за скаргою на бездіяльність Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 cічня 2023 року слідчою суддею Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявлено самовідвід.

Ухвалою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_8 від 09 січня 2023 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 січня 2023 року відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 від 10 січня 2023 року заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 від участі у розгляді заяви про відвід слідчої судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 у справі 638/7743/22 залишено без розгляду.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 від 11 січня 2023 року заяву ОСОБА_4 про відвід слідчої судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 від участі у розгляді заяви про самовідвід слідчої судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 (справа 638/7743/22) залишено без розгляду.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 від 17 січня 2023 року заяву ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2023 року залишено без задоволення.

Ухвалою слідчої судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 від 18 січня 2023 року заяву слідчої судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду справи за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишено без задоволення.

Справу передано в провадження судді, що визначений протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 грудня 2022 року.

Ухвалою слідчої судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 03 лютого 2023 року заяву ОСОБА_4 про відвід слідчої судді ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Матеріали справи повернуто у провадження слідчої судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 08 лютого 2023 року для подальшого розгляду.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу - ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити, з наведених у ній підстав.

Уповноважена особа Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, прокурор в судове засідання не з`явились, про час, дату, місце судового розгляду були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши доводи особи, яка подала скаргу, дослідивши документи, додані до скарги, та оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, доходить такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у порядку, передбаченому КПК України (п. 18 частина перша статті 3 КПК України). У межах судового контролю слідчий суддя здійснює розгляд скарг на бездіяльність слідчого та прокурора, відповідно до статті 303 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентованою главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, зокрема, положеннями п. 1 частини першої статті 303 КПК України передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом статті 306 КПК України слідчим суддею місцевого суду розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування.

Статтею 307 КПК України визначені рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування. Відповідно до частини другої цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною другою статті 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

При цьому, виходячи зі змісту статті 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач та прокурор.

Отже, обов`язок із внесення відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення покладається на слідчого, дізнавача, прокурора, до якого надійшла заява, повідомлення про таке діяння.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені в частині п`ятій статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, зокрема: дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Для висновку про бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно встановити, що подана заява дійсно є заявою про вчинення кримінального правопорушення та містить відповідні відомості.

Також, згідно з п. 2 частини першої Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, відповідно до п. 14 глави 2 Розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30 червня 2020 року за № 298, при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Відповідно до частини першої статті 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Статтею 11 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб тощо), суб`єктивна та об`єктивна сторони кримінального правопорушення.

Діючим КПК України передбачена спрощена процедура початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки викладених в заяві обставин), яка полягає в тому, що для внесення відомостей до ЄРДР необхідно лише перевірити зміст самої заяви про кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній конкретних, відомих заявнику обставин об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). При цьому такі обставини мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статі КК).

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Разом з тим, такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Вказане слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Крім того, відповідно до висновку, що викладений у п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчий суддя надає оцінку змісту заяви.

Відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Положення статті 214 КПК України свідчать про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Положення статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із частиною першою статті 2 та статті 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави зробити висновок, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень частини першої статті 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у частині четвертій статті 214 КПК України.

Окрім наведеного, вважаю необхідним зазначити, що завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог статті 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Скаржник наводить аргументи щодо бездіяльності уповноваженої особи Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як свідчать матеріали справи, 28 грудня 2022 року ОСОБА_4 звернувся до Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене, на його думку, секретарем судового засідання судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 365 КК України.

Заява була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення за № 22989 від 28 грудня 2022 року.

Однак відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення не були внесені до ЄРДР.

Відповідно до змісту поданої заяви, що на ім`я ОСОБА_4 надійшла судова повістка, яка оформлена та підписана секретарем судового засідання ОСОБА_5 . Особа, яка подала скаргу, вважає, що секретар судового засідання підписав судову повістку замість судді, чим перевищив свої службові повноваження. Такі його дії, на думку скаржника, містять в собі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 365 КК України.

Пунктами 1,5 розділу VI Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814, передбачено, що за розпорядженням головуючого судді секретар судового засідання повідомляє про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії шляхом надсилання судових викликів, повідомлень та повісток.

Повідомлення про виклик до суду у кримінальному провадженні здійснюються у вигляді повістки про виклик у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Крім того, матеріали справи свідчать, що на запит ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_4 направлено лист за підписом Голови Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 , яким повідомлено, що відповідно до відомостей автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» на розгляді у судді ОСОБА_6 перебували матеріали справи № 638/7313/22 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвалою суду від 21 грудня 2022 року скаргу залишено без розгляду. По суті запиту в частині оформлення повістки про виклик до суду на 21 грудня 2022 року о 10:45, повідомлено, що під час з`ясування обставин, викладених у запиті, встановлено, що секретарем судового засідання ОСОБА_5 помилково підписано повістку про його виклик в судове засідання на 21 грудня 2022 року у справі № 638/7313/22. ОСОБА_4 надано обгрунтовану відповідь про те, що з цього приводу із ОСОБА_5 проведено бесіду та попереджено про недопустимість подібних помилок у майбутньому. Також звернуто увагу останнього на необхідність належного оформлення судової повістки з чітким дотриманням положень процесуального законодавства України.

При цьому стосовно доводів скарги також слід звернути увагу, що секретарем судового засідання у судовій повістці зазначено свою посаду, а також свої прізвище та ініціали, що, у свою чергу, спростовує твердження про те, що секретар підписав повістку замість судді.

Як вже зазначено вище, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які вказують на обставини, що можуть свідчити про вчинення правопорушення.

Положення статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з частиною першою статті 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Разом з тим, достатніх фактичних обставин чи відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, і які підлягають внесенню до ЄРДР, заява не містить.

Доводів скаржника недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне переслідування особи, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування особи. А тому правові підстави для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування у даному випадку відсутні.

У конкретному випадку заява ОСОБА_4 від 28 грудня 2022 року не відповідає вищевикладеним вимогам діючого законодавства, в ній не наведено достатніх відомостей, що можуть обгрунтовано свідчити про вчинення особою суспільно небезпечного кримінально караного діяння. У заяві відсутні об`єктивні дані, які б обгрунтовано могли свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення.

Викладені у заяві доводи ґрунтуються лише на суб`єктивній оцінці заявника, власному трактуванні обставин і фактів та, відповідно, власних висновках, які засновані на його суб`єктивних припущеннях про злочинні дії особи.

Згідно принципу публічності, закріпленого у статті 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Відповідно до частини п`ятій статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Заявник у скарзі посилається на положення статті 214 КПК України, зокрема, що слідчий, дізнавач, прокурор уповноважені на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Тобто, мова йде саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, а внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є вже іншою дією, про що вказано у частині п`ятій статті 214 КПК України.

Відповідно до приписів частини першої статті 2, п. 10 частини першої статті 3, частини першої та п. 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення діяння, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Натомість, заява ОСОБА_4 не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що б надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених у його заяві за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 365 КК України.

У своїй постанові від 16 травня 2019 року Верховний Суд у справі № 761/20985/18 зазначив: «…положеннями статті 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Зі змісту доводів скарги та повідомлення про злочин, на які посилається заявник, не вбачається ознак суспільно небезпечного кримінально караного діяння, за яке передбачено кримінальну відповідальність особливою частиною Кримінального кодексу України. У заяві про кримінальне правопорушення, що подається в порядку статті 214 КПК України, повинні бути зазначені не будь-які відомості, а відомості про факти, які вочевидь свідчать про вчинення певних незаконних дій, за які передбачена кримінальна відповідальність. З повідомлення ОСОБА_4 достеменних відомостей такого характеру не вбачається. Таким чином, у скарзі відсутні, передбачені частиною п`ятою статті 214 КПК України, відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про наявність ознак злочинів.

Аналіз наведених положень, оцінка встановлених обставин, дослідження доводів скарги та документів, зокрема змісту заяви, у даному провадженні дає підстави слідчому судді дійти висновку, що невнесення відомостей за скаргою ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення не є протиправним та ніяким чином не порушує права заявника.

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки заява ОСОБА_4 від 28 грудня 2022 року про кримінальне правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, фактичних обставин чи відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, скарга є необгрунтованою, на підставі чого суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 303-307, 309, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено учасникам судового провадження 16 лютого 2023 року о 16 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1