УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001715 від 10.08.2022, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.06.2004 за ч. 2 ст.186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 30.05.2008 за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі; вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2013 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2018 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11.02.2019 за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , маючи не зняті та не погашені судимості у встановленому законом порядку, вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення на території Солом`янського району м. Києва за таких обставин.

Так, з 24.02.2022 згідно Указів Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території України було введено та продовжено воєнний стан.

ОСОБА_7 , 09.08.2022, приблизно о 22:45 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 10, помітив раніше незнайому ОСОБА_4 , яка тримала при собі, на лівому плечі, власну жіночу сумку та проходила по тротуару, неподалік від вказаного вище будинку, та вирішив повторно відкрито викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 09.08.2022, приблизно о 22:45 годині, підійшов зі спини до ОСОБА_4 та відкрито, несподівано для потерпілої, шляхом ривка, повторно викрав її сумку червоного кольору з надписом «AIWEISIMAN», вартістю 600 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 20 гривень однією купюрою, банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_1 на її ім`я, на якій знаходилися грошові кошти у сумі 2 000 гривень, SD паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залізна монета номіналом 5 гривень, гребінець чорного кольору, вартістю 20 гривень, компактна пудра виробника «Superstay», вартістю 300 гривень, на загальну суму у розмірі 2 945 гривень.

Відкрито викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_7 почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, ігноруючи заклики зупинитися, які вигукувала потерпіла ОСОБА_4 , яка в цей час бігла за ним та намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Соломянського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом в примусовому порядку, посилаючись на те, що на час вчинення інкримінованого діяння та на час внесення клопотання ОСОБА_7 за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, але неповною мірою.

Розглядаючи вказане питання, суд виходить із положень ст. ст. 20, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 з обставинами, викладеними в клопотанні, погодився.

Обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи, на підставі фактичних даних протоколів огляду місця події від 10.08.2022 з фото таблицями до них, протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2022, протоколу проведення слідчого експерименту від 13.10.2022 з диском, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту, протоколу затримання особи від 10.08.2022 та фототаблицею до нього, протоколів огляду предметів від 12.08.2022, протоколу прослуховування аудіо запису, який наданий спецлінією «102» чергової частини ГУ м. Києва від 01.09.2022, показань потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 та стороною захисту в судовому засіданні не оспорювались.

Між тим, у відповідності до висновку судово-психіатричного експерта № 585 від 13.10.2022 ОСОБА_7 виявляв, під час скоєння інкримінованих дій, ознаки органічного маячного (шизофреноподібного) розладу складного/поєднаного ґенезу. На період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_7 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_7 виявляє ознаки хронічного психічного розладу - органічного маячного (шизофреноподібного) розладу складного/поєднаного ґенезу. В даний час ОСОБА_7 не виявляє ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин з синдромом залежності. За психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом в примусовому порядку.

Таким чином, встановлена обмежена осудність ОСОБА_7 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг повною мірою керувати своїми діями в період вчинення інкримінованого діяння, що має місце і на теперішній час.

Відповідно до ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

У відповідності до вимог ст.ст. 20, 93, 94 КК України до осіб, визнаних судом обмежено осудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно - небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_7 психічного захворювання, висновки судово-психіатричного експерта № 585 про доцільність застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом в примусовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_7 саме зазначеного виду примусового заходу медичного характеру у зв`язку з наявним в нього психічним захворюванням.

Керуючись ст. ст. 20, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом в примусовому порядку.

Виконання ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - здійснювати Комунальному некомерційному підприємству «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за адресою: 08631, Київська область, Фастівський район, смт. Глеваха, вулиця Павлова, 7.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , 26.04.1985 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, з утриманням у Комунальному некомерційному підприємству «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що розташована за адресою: 08631, Київська область, Фастівський район, смт. Глеваха, вулиця Павлова, 7, залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1