Провадження № 1-кп/679/4/2023
Справа № 679/554/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Друге Вовчанського району Харківської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодружений, не працевлаштований, раніше судимий 21.12.2018 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, який надійшов до суду, ОСОБА_4 , який був засуджений 21.12.2018 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин, із 28.01.2019 перебував на обліку у Славутському МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області. Порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_4 були роз`яснені 29.01.2019, про що свідчить його особиста підписка. Крім цього, до відома ОСОБА_4 було доведено, що на підставі ч. 1 ст. 56 КК України, ст.ст. 36 ч. 1, 40 КВК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначається органами місцевого самоврядування. Також до відома ОСОБА_4 були доведені наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Для виконання призначеного покарання ОСОБА_4 був направлений до Комунального підприємства Нетішинської міської ради «Благоустрій», де він повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 09.02.2019. Засуджений ОСОБА_4 прибув до КП НМР «Благоустрій» 30.01.2019, де він був ознайомлений із розпорядженням № 57 від 30.01.2019 та графіком виходу на роботу.

Будучи обізнаним про необхідність виходу на відпрацювання громадських робіт згідно з графіком, достовірно знаючи про покладені на нього обов`язки, ОСОБА_4 умисно без поважних причин не з`явився на відпрацювання з 11.02.2019 по 15.02.2019, з 18.02.2019 по 22.02.2019, а також з 25.02.2019 по 28.02.2019. Загалом у лютому 2019 року за визначеним графіком із 76 годин громадських робіт ОСОБА_4 не відпрацював без поважних причин 56 годин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, будучи обізнаним про необхідність виходу на відпрацювання громадських робіт, ОСОБА_4 також не з`явився на їх відпрацювання без поважних причин 22.03.2019 та 25.03.2019. Станом на 27.03.2019 ОСОБА_4 не відпрацював жодної години громадських робіт за березень 2019 року.

Крім того, 15.02.2019 та 19.02.2018 заступником начальника Славутського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області були направлені виклики за місцем проживання засудженого ОСОБА_4 , за якими він зобов`язаний був з`явитися до уповноваженого органу з питань пробації 18.02.2019 та 22.02.2019 відповідно, однак за викликами останній не з`явився та не повідомив про причини неявки.

20.03.2019 засуджений ОСОБА_4 з`явився до Славутського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області та пояснив, що він без поважних причин не з`явився на відпрацювання громадських робіт, позаяк їздив у м. Львів у гості до свого знайомого, де знаходився декілька днів, після чого повернувся у м. Нетішин, однак для відпрацювання громадських робіт, призначених за вироком суду, не з`являвся та переховувався від працівників служби пробації, змінивши своє місце проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 40 КВК України засудженому ОСОБА_4 20.03.2019 було оголошене застереження у вигляді письмового попередження, йому додатково було роз`яснено, що матеріали відносно нього будуть направлені до Нетішинського ВнП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, однак засуджений належних висновків не зробив.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , знаючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також наслідки ухилення від відбування покарання, із призначених 80 годин громадських робіт відпрацював лише 20 годин, не повідомив уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без поважних причин не з`являвся за викликами до уповноваженого органу з питань пробації.

Такі дії ОСОБА_4 набули тривалого характеру та являють собою невиконання обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання, і у відповідності до ст. 40 КВК України є ухиленням, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання.

Отже, за весь час перебування на обліку у Славутському МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи письмово попередженим інспектором центру пробації про наслідки невідбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, систематично не виходив на відпрацювання громадських робіт та допустив прогули.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

04.01.2023 захисником ОСОБА_5 було подане клопотання, в якому останній просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та з цієї підстави закрити кримінальне провадження стосовно свого підзахисного.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання захисника та наполягав на закритті кримінального провадження стосовно нього у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання захисника з огляду на сплив строків притягнення до кримінальної відповідальності та позицію обвинуваченого.

Дослідивши клопотання захисника та матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У статті 44 КК України зазначається, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом судом в порядку встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

У той же час судом встановлено, що з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення минуло більше трьох років, тобто сплив трирічний строк давності притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності.

Разом із цим у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що обвинувачений ухилявся від досудового розслідування чи суду. Так само в матеріалах кримінального провадженні відсутні відомості про те, що обвинуваченим до закінчення строку давності було вчинено новий злочин.

Обвинуваченому ОСОБА_4 у судовому засіданні головуючим роз`яснювалася суть обвинувачення, а також на виконання вимог ч. 3 ст. 285 КПК України були роз`яснені підстава звільнення від кримінальної відповідальності, про яку йдеться у клопотанні захисника, та право заперечувати проти закриття кримінального провадження із вказаної у клопотанні підстави, а також наполягати на проведенні судового провадження в повному обсязі в загальному порядку та доводити свою невинуватість у пред`явленому обвинуваченні, після чого ОСОБА_4 пояснив, що у повній мірі усвідомлює та розуміє зазначені обставини та свої права, однак наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закритті кримінального провадження.

Як зазначається у листі Верховного Суду України щодо аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності від 01.02.2014, строк давності це передбачений ст. 49 Кримінального кодексу певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності. Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: 1) закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; 2) відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: 1) притягнення особи як обвинуваченого; 2) згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 Кримінального процесуального кодексу). Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за Кримінально-процесуальним кодексом 1960 р.), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також Верховий Суд у своїй постанові від 03.05.2018 у справі № 522/116/14-к (провадження № 51-2197км18) визнав правильною практику судів, коли останні у судовому рішенні про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не викладають висновків щодо винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що передбачений законом строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України сплив, а сам обвинувачений наполягав на звільненні його у зв`язку з цим від кримінальної відповідальності та закритті кримінального провадження, зазначивши, що не має наміру скористатися своїм правом на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку, суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення відповідного клопотання захисника, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження з цієї підстави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати та речові докази відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження (в тому числі запобіжні заходи) не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284-286, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом семи днів із дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1