Справа №639/5936/17
Провадження №1-кп/639/79/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 квітня 2023 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові об`єднане судове провадженні за обвинувальними актами у кримінальних провадженнях №0001286 від 22.11.2016 року, № 0000303 від 10.04.2022 р. у відношенні:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 1 ст 306, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_10 у невстановлений час, у невстановленому місці за попередньою змовою у групі з ОСОБА_9 , у невстановленої особи незаконно придбали соляну кислоту, після чого, переміщуючи при собі у невстановленому виді транспортних засобів, незаконно перевезли за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігали з метою використання для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин. Також у невстановлений час, за невстановлених обставин ОСОБА_9 у групі з ОСОБА_10 , за допомогою хімічного посуду: колби, тарілки, ваги, кустарно виготовлених інших складових лабораторного обладнання, а саме: леза з трубкою (корпусом шарикової ручки), впаяного одне в одне, хімічних реактивів: фосфора, за наявності прекурсору соляної кислоти, як складових, незаконно виготовили особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та психотропну речовину метамфетамін, а решту прекурсору незаконно зберігали у житловому будинку за вищеказаною адресою з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 311 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що з моменту його вчинення минули строки давності.

Колегією суддів було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_10 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив суду, що розуміє суть обвинувачення, наслідки звільнення йогоо від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 49 КК України, йому відомо, що дані обставини не є реабілітуючими та він згодний із зазначеними наслідками.

Прокурор ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 44 КК України та ч.1 ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Ст. 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.311 КК України (в діючій на теперішній час редакції та на момент вчинення кримінального правопорушення), згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів (раніше до злочину невеликої тяжкості), тому особи, які їх вчинили, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.49 КК України, звільняються від кримінальної відповідальності по закінченню 5 (п`яти) років з моменту їх вчинення.

Згідно обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_10 , кваліфіковані за ч.2 ст. 311 КК України, були вчинені ним до 13.07.2017 р..

Таким чином, з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.311 КК України, пройшло більше п`яти років.

Суду не надано відомостей щодо переховування ОСОБА_10 від суду та слідства, тобто даних про зупинення строків давності під час досудового розслідування та суду не встановлено. Також не встановлено відомостей про вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено такий висновок: «Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України».

Аналогічні висновки, зокрема, містяться в ухвалах Верховного Суду від 16.12.2019 в справі №754/10717/17, від 30.03.2020 у справі №635/5683/18, постановах Верховного Суду від 20.03.2018 в справі №463/5277/16-к, від 19.11.2019 в справі №345/2618/16-к, від 20.10.2020 у справі 204/4728/15-к, від 11.11.2020 в справі №455/229/17.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

В судовому засіданні суд роз`яснив ОСОБА_10 підстави та наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_10 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Статтями 284288 КПК України не передбачено обов`язку надання обвинуваченим письмової згоди на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності до винесення остаточного рішення по справі буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Керуючись вимогами ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, п. 3 ч.1 ст.49 КК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 311 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за ч.2 ст. 311 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 313, ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10.04.2023 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_11 , Кісь

Суддя ОСОБА_3