Справа №: 398/228/23
провадження №: 1-кп/398/175/23
ВИРОК

Іменем України

"20" лютого 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 02.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Лікарівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою загальною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, не маючого на своєму утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.12.2022 року, близько 22 години, ОСОБА_5 перебував на зупинці, що по площі Покровській місто Олександрія Кіровоградської області, де зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_4 .

Перебуваючи на зупинці ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою попросив у ОСОБА_4 мобільний телефон марки Хiomi Redmi note 8 ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , начебто для здійснення дзвінка. При цьому, ОСОБА_4 будучи переконаним в правомірності дій ОСОБА_5 , добровільно передав останньому вказаний мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_5 реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, заволодів мобільним телефоном марки марки «Хiomi Redmi note 8» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку експерта за результатами судової товарознавчої експертизи №152 від 12.01.2023 складає 4725 гривень.

У подальшому ОСОБА_5 не маючи на меті повертати мобільний телефон з місця вчинення кримінального правопорушення зник та телефоном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_4 матеріального збитку на вищевказану суму.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов до суду 19.01.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні суду подано угоду про примирення, у зв`язку з чим відповідно до ч.2 та 3 ст.474 КПК України, розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.

20.02.2023 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про примирення, відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, при цьому обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував потерпілому в ході досудового розслідування матеріальну шкоду. Потерпілий ОСОБА_4 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження відмовився. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання. Так, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покаранням за вчинення останнім кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, термін якого буде визначено судом,з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просивзатвердити угоду про примирення. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, вибачив йому.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Йому зрозумілі наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона укладена в інтересах його підзахисного з дотриманням вимог чинного законодавства. При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, просить визначити термін - 1 рік.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечує проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в ній міри покарання. При цьому вказав, що обвинувачений щиро покаявся у скоєному злочині, активно сприяв його розкриттю, визнав вину у вчиненому злочині, відшкодував шкоду спричинену потерпілому у повному обсязі.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства, сторони дійсно примирилися, що підтверджено ними в судовому засіданні. ОСОБА_5 розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України. Укладена у цьому кримінальному провадженні угода про примирення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.468, ч.ч.1, 3, 5 ст.469, ст.471, ч.ч. 5, 6 ст.474 КПКУкраїни, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст.474 КПК України в суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для примирення наявні;

- міра покарання у виді 1 року обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком, особу винного, який повернув майно потерпілому, та останній не має претензій матеріального та морального характеру, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та є справедливою.

Суд вважає, за можливе застосувати ст.75 КК України, і звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, відповідно до ч.1, 3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1 - 6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про примирення.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 373,374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20.02.2023 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - мобільний телефон марки Хiomi Redmi note 8 ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 та сім-карту «Водафон» - залишити за належністю ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1