24.03.2023
справа № 642/114/23
провадження № 1-кс/642/841/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові клопотання ст. слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Вовчанського району, Харківської області, громадянина України, який має вищу освіту, на час вчинення злочину обіймав посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищезазначене клопотання. В обґрунтування зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва Харківської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000132 від 08.03.2022 за фактом державної зради, вчиненої в умовах воєнного стану, окремими працівниками ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та ІТТ № 3 в Харківській області, які з початку вторгнення на територію області військ рф, перейшли на бік ворога в період збройного конфлікту та почали співпрацювати з представниками збройних формувань рф, забезпечивши становлення і зміцнення окупаційної влади рф у тимчасово окупованому місті Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, шляхом надання безпосередньої допомоги представниками збройних формувань рф на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

30.06.2022 слідчим за погодженням із прокурором, відповідно до ст. ст. 36, 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України, повідомлено про підозру:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Жовтневе, Вовчанського району, Харківської області, громадянину України, який має вищу освіту, на час вчинення злочину обіймав посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з початку березня 2022 року громадянин України ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу України, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, з метою безпосереднього надання допомоги рф у проведенні підривної діяльності проти України, у порушення вимог діючого законодавства України, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, з власної ініціативи, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та співпрацював з представниками збройних формувань рф, які здійснили

окупацію міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, тобто вчинив державну зраду за таких обставин.

Так, під час вказаних подій, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу України, діючи з указаною метою, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, перебуваючи серед особового складу вказаного відділу поліції висловлював свою прихильність, щодо переходу міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області під повний контроль збройних формувань рф та його окупацію військами рф. При цьому ОСОБА_4 прилюдно, неодноразово, висказував своє бажання, щодо переходу на службу в поліцію російської федерації.

Надалі, ОСОБА_4 , у середину березня 2022 року, точна дата підчас досудового розслідування не встановлена, перебуваючи у м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, діючи умисно та протиправно, будучи працівником правоохоронного органу України та у силу своєї посади добре знаючи місцеве населення, надав списки усіх працівників ВП № 1 Чугуївського РУП, які виїхали з тимчасово окупованого міста Вовчанськ та які залишились у місті. Після чого разом з представниками збройних формувань рф, їздив по будинках працівників ВП № 1 Чугуївського РУП та закликав перейти на бік ворога, співпрацювати з представниками збройних формувань рф, наполягаючи на провині української сторони, зокрема української армії у початку російсько-української війни.

Крім того, на початку березня 2022 року, у точно не встановлений досудовим розслідуванням день та час, після того, як працівники ВП № 1 Чугуївського РУП на Колокольцовій площі тимчасово окупованого міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області зняли прапор рф та підняли прапор України, увечері ОСОБА_4 разом із представниками окупаційної влади рф, приїхав за місцем проживання старшого інспектора з КЗ ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_5 за адресою: вул. Ломоносова, 24, місто Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, який разом з іншими співробітниками підняв прапор України, де провели обшук будинку.

Після чого, за сприянням військових рф, ОСОБА_4 разом з дружиною, виїхав на територію російської федерації, де перебував до початку квітня 2022 року.

Повернувшись із країни-агресора до міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з представниками рф, які здійснили окупацію вказаного міста та особисто взяв участь в утворенні на території тимчасово окупованого міста Вовчанськ незаконного правоохоронного органу окупаційної влади рф відділу поліції та допомагав окупантам схилити працівників правоохоронних органів України, зокрема Національної поліції України, до переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

На початку квітня 2022 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, маючи можливість відмовитися, добровільно погодився активно співпрацювати з представниками окупантів та обійняти посаду начальника відділу кримінального розшуку у незаконно створеному представниками збройних формувань рф правоохоронному органі відділу поліції у місті Вовчанськ, Харківської області, таким чим здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

12.04.2022 у приміщенні Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, розташованого за адресою: вулиця Торгова, 2, м. Вовчанськ, Чугуївський район, Харківська область представниками збройних формувань рф були проведені збори поліцейських ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП України, на яких, зі згоди та відома ОСОБА_4 представниками окупантів, кандидатура останнього була висунута на посаду начальника сектору кримінального розшуку, у незаконно створеному представниками збройних формувань рф правоохоронному органі відділу поліції у місті Вовчанськ, Харківської області.

Продовжуючи злочинні дії, наприкінці квітня 2022 року, у точно не встановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_4 , обійняв посаду начальника правоохоронного органу незаконно створеного представниками збройних формувань рф відділу поліції у місті Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, та виконував незаконні вказівки представників збройних формувань рф міста Вовчанськ, керував зазначеним незаконним правоохоронним органом рф, а також агітував працівників органів державної влади України перейти на бік ворога та працювати у незаконно створеному представниками збройних формувань рф відділу поліції у місті Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області.

У подальшому, представниками збройних формувань рф ОСОБА_4 був представлений як керівник вищезазначеного незаконно створеного правоохоронного органу рф, який особисто здійснював працевлаштування у незаконно створеному представниками збройних формувань рф відділу поліції у місті Вовчанськ.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_4 будучи працівником правоохоронного органу України, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України,

якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України, та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги вірно служити Українському народу, забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади рф, шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно правоохоронного органу рф на окупованій території України, виконання функцій представника правоохоронного органу рф з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території міста Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, надавши тим самим допомогу рф в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема:

- Показаннями свідків, а саме: інспектора СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_6 , заступника начальника СМ ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_7 , поліцейського СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_8 , оперуповноваженого СКП ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_9 , колишнього начальника ІТТ № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , поліцейського ВП № 1 Чугуївського РУП ОСОБА_11 , начальника Чугуївського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_12 , старшого інспектора Чугуївського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_13 ;

- Протоколом огляду публікації, отриманої за результатами зняття інформації з електронних інформаційних систем без подолання системи логічного захисту. Об`єктом огляду є публікація у месенджері «Telegram» у каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_4 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 .

« ІНФОРМАЦІЯ_6 служебных автомобилей для полиции передали в ІНФОРМАЦІЯ_7 . Две машины дорожно-постовой службы и еще одна для следственно-оперативной группы были направлены в АДРЕСА_2 автомобилей распределят между освобожденными территориями нашего региона».

В ході огляду публікації підтверджено факт розміщення в мережі Інтернет у месенджері «Telegram» у каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » публікації з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка розміщений ІНФОРМАЦІЯ_4 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якій зафіксовано факт отримання від рф автомобілів для виконання поліцейських функцій особами, які зовні схожі на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході огляду публікації ОСОБА_4 впізнали працівники поліції, які залишили окуповану територію міста Вовчанськ: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

- Відомостями отриманими під час проведення обшуків 29.09.2022 та 10.11.2022 у незаконно створеному представниками збройних формувань рф відділу поліції у місті Вовчанськ, який розташовувався у приміщенні Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, за адресою: вулиця Торгова, 2, місто Вовчанськ, Харківська область;

- Іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 30.06.2022 та повістки про його виклик на 07.07.2022, 11.07.2022, 15.07.2022. опубліковано в ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

У визначені дні та час підозрюваний ОСОБА_4 до слідчого не з`явився, про причини не явки не повідомив.

31.08.2022 постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на тимчасово окупованій території України і підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 22.09.2022 дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали 6 місяців.

Згідно відповіді на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що 13.09.2022 після деокупації Збройними силами України території міста Вовчанськ,

Харківської області ОСОБА_4 залишив територію України та разом з військовими рф через неконтрольовану ділянку кордону виїхав на територію рф.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 датою початку тимчасової окупації м. Вовчанськ є 24.02.2022, датою завершення тимчасової окупації є 12.09.2022.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені фактичні дані, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, але усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів;

-незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, самостійно навмисно не залишає її, ухиляється від явки до слідчого, а також самим способом вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, співпрацював з окупаційною владою, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу). Окрім іншого, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.

2.п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 на час вчинення злочину обіймав посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та мав певний авторитет серед своїх колег по службі, знайомий з усіма свідками по провадженню, тому ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх колег, здійснити вплив на свідків, може погрожувати їм, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

3.п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів тощо попередити інших осіб, в тому числі військових рф.

4.п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_4 підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить: - поведінка підозрюваного, який своїми діями публічно демонстрував підтримку прийняття рішення рф від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії рф спрямовані на захоплення території України та встановлення окупаційної влади, зокрема щодо забезпечення функціонування незаконного правоохоронного органу та тимчасово окупованій території міста Вовчанськ. Крім того, переховуючись на території рф від суду, ОСОБА_4 має можливість продовжити вчинення злочинів проти основ національної безпеки.

Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, та обрання такого запобіжного заходу може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків, з метою уникнення покарання.

- особиста порука на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного.

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні та переховування від органів досудового розслідування та суду, а також підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

З метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі обрання судом стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_4 в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину.

В свою чергу, це створить в очах суспільства уяву про безкарність, свавілля та неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян, а також може нашкодити суверенітетові і територіальній цілісності України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено наявність вищевказаних ризиків, таким чином, з метою забезпечення належного проведення усіх необхідних процесуальних дій для забезпечення повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також той факт, що ОСОБА_4 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором і підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, наявна обґрунтована необхідність щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Вимоги підтримує.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, доставлений не був.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.03.23, було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу його у судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті. При цьому, ст. 193 ч. 6 КПК України передбачає що слідчий суддя, суд може розглядати клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений в міжнародний розшук, однак будь-які відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук у клопотанні відсутні.

В судове засідання призначене на 24.03.23 року ОСОБА_4 не з`явився, слідчим доставлений не був.

Станом на 24.03.23 року ухвала слідчого судді від 23.03.23 року, відповідно до якої слідчому був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 не виконана, та підозрюваного в судове засідання для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доставлено, відсутні докази виконання прокурором вимог ч. 2 ст.184 КК України, а також строк розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, передбаченого ст.186 КПК України сплинув.

Враховуючи вищевикладене, та з метою недопущень порушень ст. 5, 6 «Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ст. слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1