ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/240/23

Провадження № 1-кп/568/39/23

"03" квітня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Радивилів матеріали кримінального провадження № 0000162 від 07.12.2022р. року з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 приблизно о 18-30 год. 06.12.2022р., перебуваючи у приміщенні супермаркету «Наш край», що за адресою: м. Радивилів, вул. Почаївська, 33, Рівненська область, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, умисно викрав шоколад марки «MilkaMax», пиво «Десант» в пластиковій ємності об`ємом 1,25 л., ковбасу марки «GAPRICHOSFUETEXTRA» в кількості 2 штук, а всього продуктів на загальну суму 502 грн. 04 коп., після чого не розрахувавшись на касі супермаркету «Наш край» за вказану продукцію, намагався покинути місце події, проте був затриманий охороною закладу.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України як закінчений замах на крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану.

17.02.2023 року між прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні була укладена угода про визнання винуватості. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Крім цього, до угоди долучена згода представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 ККУкраїни, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання, у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просить угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримала зазначену угоду про визнання винуватості, просила її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в її присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 у підготовче засіданні не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, угоду про визнання винуватості підтримує, не заперечує щодо її затвердження, про що попередньо надав згоду прокурору.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника приходить до наступного висновку.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам окремих осіб, потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення угоди, тому угода не суперечить вимогам закону.

Свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав беззастережно, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

ОСОБА_4 погодився із прокурором на призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з наданням іспитового строку та покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, укладення угоди про визнання винуватості не порушує права потерпілого, оскільки останній надав письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди, що відповідає положенню абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.100, 368-371, 374, 474-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.02.2023р., укладену в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 07 грудня 2022 року між підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: - дві шоколадки «MilkaMax», пиво «Десант» в пластиковій ємності об`ємом 1,25 л., дві ковбаски марки «GAPRICHOSFUETEXTRA», передані на зберігання представнику ТзОВ «НК Рітейл» ОСОБА_6 - вважати повернутим ТзОВ «НК «Рітейл»;

-оптичний диск DVD-R марки «Verbatim» з відеозаписами камер спостереження у супермаркеті «Наш Край», який опечатано в паперовий конверт - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1