ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000992 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року про відмову в арешті майна, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Слідчий суддя встановив, що прокурор звернувся із клопотанням, яке не відповідає вимогам КПК України та дійшов висновку про відсутність правових підстав для арешту майна.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на предмети та речі, які були виявлені та вилучені 15.12.2022 року під час обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 2, ТЦ "Вавілон", вежа № 3, 7 поверх, а саме:

- ноутбук НР RT 3290;

- ноутбук HP Peckard Bell 4;

- ноутбук НР RT3090BCY;

- ноутбук НР 5CB1501TDY;

- ноутбук НР CZC027685D;

- системний блок DELL CLXPQ92;

- системний блок DELL CLTNQ92;

- системний блок DELL 3CN9C72;

- системний блок DELL 3CM8C72;

- системний блок DELL 37DY522.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ухвала є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню виходячи з положень ч. 1 ст. 170 КПК України.

Зазначає, що виявлене та вилучене в ході обшуку майно є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а також існують підстави вважати, що дані предмети є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та на них можуть зберігатися сліди та вони можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вважає, що для повного та об`єктивного досудового розслідування необхідно проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи вилученої комп`ютерної техніки.

Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання апеляційної скарги, враховуючи, що згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, розгляд апеляційної скарги на оскаржену ухвалу слідчого судді здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, а висновки слідчого судді про відмову в арешті майна передчасними з огляду на таке.

Судове рішення відповідно до ст. 370 КПК повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином дотримані не були.

Так, зі змісту клопотання і доданих до нього витягів із ЄРДР слідує, що в провадженні СВ відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань провадження № 0000992 від 06.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході обшуку, з метою збереження у незмінному стані речових доказів, уникнення їх реалізації, втрати, знищення, при цьому, окрім декларування ст.ст. 98, 170 КПК України, прокурор не доводить необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а також яким саме критеріям, згідно ст. 98 КПК України це майно відповідає.

Наведені обставини вказують на невідповідність клопотання вимогами ст. 171 КПК України, оскільки в ньому не відображені підстави і мета, арешту майна. Окрім цього, клопотання не містить посилання на документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а також розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка могла бути отримана. Разом з тим, клопотання містить посилання на те, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні оглядів інформації, яка значиться у вилучених мобільних телефонах (месенджери, транзакції, контакти), проте відомості про вилучені мобільні телефони матеріали клопотання не містять, а тому висновок слідчого судді щодо відмови в накладенні арешту на вказане у клопотанні слідчого майно без виконання положень ч. 3 ст. 172 КПК України, є передчасними, а таке рішення суду відповідно до положень ст. 409 КПК України підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів, встановивши обставини, передбачені ч. 3 ст. 172 КПК України, не приймає рішення по суті клопотання прокурора.

З огляду на те, що ухвала слідчого судді скасовується через неналежне дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не перевіряє інші доводи апеляційної скарги по суті клопотання прокурора, які повинні бути враховані та перевірені під час нового розгляду у випадку повторного звернення з клопотанням про арешт майна.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому постановлене слідчим суддею рішення не можна вважати обґрунтованим, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді необхідно скасувати, а клопотання прокурора повернути йому для усунення недоліків відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000992 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про відмову в арешті майна, - скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 2, ТЦ "Вавілон", вежа № 3, 7 поверх, у кримінальному провадженні № 0000992 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4