Єдиний унікальний № 502/2/18
Провадження № 1-кп/946/33/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

29 грудня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000737, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кілія Одеської області (далі - м. Кілія), громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

02.10.2017 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на три роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кілія, громадянина України, з неповною середньою освітою, військовослужбовця, що призваний на військову службу по мобілізації, такого, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_10 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисниці ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Потерпіла ОСОБА_13 до суду тривалий час не з`являлась за станом здоров`я, крім того, під час судового провадження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4, вона померла (т. 4 а.п. 110 - 111). Також під час судового провадження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5, померла і потерпіла ОСОБА_14 (т. 4 а.п. 58).

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.В ніч з 16.10.2017 на 17.10.2017, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , діючи умисно, через город будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_13 , де ОСОБА_9 шляхом демонтажу невстановленим предметом, зняв віконне скло зазначеного будинку, та, порушуючи право потерпілої на недоторканість житла, передбачене ст. 30 Конституції України, згідно з якою не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, спільно з ОСОБА_8 всупереч волі законного володільця проникли до будинку, в якому мешкала ОСОБА_13 , та після виявлення їх потерпілою вибігли з будинку через вхідні двері, які виламали шляхом ривка, та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

Своїми діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.162 КК, а саме незаконне проникнення до житла особи.

2.Крім того, 17.10.2017 приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом перестрибування через паркан проникли на огороджену територію подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де на подвір`ї поблизу вхідних дверей в будинок на дерев`яному столі виявили та таємно викрали електрочайник марки «Опера» вартістю 350 грн та мультиварку марки «Сатурн» вартістю 2 000 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 2 350 грн.

Своїми діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_8 також повторно.

Статті (частини статті) Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнаються обвинувачені

3.Кримінальний кодекс

«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) -

…

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, -

…

3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, -

карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.»

«Стаття 162. Порушення недоторканності житла

1. Незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, -

караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень встановлені судом на підставі сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Докази по епізоду обвинувачення за ч. 1 ст. 162 КК

5.Так, по епізоду обвинувачення у вчиненні незаконного проникнення до житла ОСОБА_13 обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 17.10.2017 він перебував у тверезому стані, разом з ОСОБА_9 він зайшов у гості до ОСОБА_15 , скільки часу в нього побули він не пам`ятає. Після цього вони зайшли через сітку у двір сусідки ОСОБА_15 - ОСОБА_13 , перед тим він одягнув шапку, яку взяв у ОСОБА_15 , щоб ніхто його не бачив, та сховав обличчя, спочатку заліз ОСОБА_9 , а за ним до будинку заліз він. Коли вони залазили через кватирку, він на кухні на столі побачив 100 грн. За кухнею розташований коридор, а за ним є кімната, у цій кімнаті вони побачили, що увімкнулося світло, в той час коли у всьому будинку було темно. Він побачив господиню, після чого ОСОБА_9 почав вибігати та штовхнув вхідні двері, які були зачинені на гачок, а він побіг за ним. Він зазначив, що з потерпілою вони не розмовляли, до будинку вони залізли з метою, щоб щось вкрасти та наживитися, раніше він знав потерпілу, вона є сусідкою ОСОБА_15 , він у неї часто бував та бачив її. Крім того, він проживає недалеко від неї, та вони встигли познайомитися. Після цього вони пішли в місто купили цигарок, а потім пішли до ОСОБА_9 додому. У вчиненому розкаюється.

6.Обвинувачений ОСОБА_9 по цьому епізоду обвинувачення під час судового розгляду також повністю визнав вину за цим епізодом обвинувачення та пояснив, що 16.10.2017 року у пізній час доби, він разом з ОСОБА_8 були в гостях у ОСОБА_15 , який мешкає по АДРЕСА_5 , вони сиділи у нього вдома та пили чай. ОСОБА_15 був у нетверезому стані, та він не бачив як вони пішли. Вони з ОСОБА_8 зайшли у двір до сусідки ОСОБА_15 - ОСОБА_13 , та залізли до неї у будинок через кватирку з метою щось вкрасти. Він заліз першим, на голову нічого не одягав, обличчя було відкрите, він його не ховав. Після нього одразу заліз ОСОБА_8 . Вони залізли до кухні, пройшли по будинку, увімкнулося світло, і вони вибігли через двері. Першим вибіг він, а за ним - ОСОБА_8 . Грошей він не брав, а ОСОБА_8 сказав, що взяв 100 грн, які лежали в будинку на підвіконні, пояснив, що потерпіла їх напевно не помітила, оскільки вона літня жінка. У той день на ньому був червоний светр, можливо була шапка, він не пам`ятає, але на голову він її не натягував. Коли залазив у кватирку, зняв светр, в якому був одягнений, тому він там і залишився, після цього о 04:00 годині вони пішли за цигарками, а потім - до нього додому. У вчиненому щиро розкаюється, він зробив для себе належні висновки та змінив свою поведінку.

7.17.10.2017 до ЄРДР за № 0000738 були внесені відомості про те, що 17.10.2017 о 00:15 годині двоє невстановлених осіб шляхом зламу вхідних дверей проникли в приміщення будинку АДРЕСА_5 за місцем мешкання ОСОБА_13 , 1940 р.н., звідки із застосуванням погрози насильства заволоділи грошима в розмірі 100 грн (т. 1 а.п. 219).

8.Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.10.2017, потерпіла ОСОБА_13 просила вжити заходи відносно двох осіб, які викрали у неї 100 грн з використанням погрози застосування насильства у неї в будинку (т. 4 а.п. 147).

9.Під час огляду місця події - будинку АДРЕСА_5 , відповідно до даних протоколу огляду місця події від 17.10.2017 - було виявлено, що запірні прилади дверей знаходяться у зірваному стані, а на хвіртці розміром 30 х 30 см одностворчатого вікна на стіні будинку зняте скло, на поверхні якого виявлений слід пальця руки. На бетонній поверхні біля вікна виявлений жіночий светр червоного кольору, шапка чорного кольору зі смужками синього та сірого кольору, розшита в верхній частині. На городі виявлений фрагмент сліду взуття (т. 1 а.п. 238 - 242).

10.Свідок ОСОБА_15 в ході досудового розслідування серед пред`явлених йому фотознімків речей впізнав светр червоного кольору, який належить його сестрі ОСОБА_16 , що підтверджується протоколом пред`явлення речі для впізнання за фотознімками (т. 1 а.п. 243 - 244).

11.Також свідок ОСОБА_15 серед пред`явлених йому фотознімків впізнав належну йому шапку чорного кольору з горизонтальними смужками сірого та синього кольору, яку він вночі 17.10.2017 віддав ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (т. 1 а.п. 245 - 246).

12.Під час проведення слідчого експерименту, проведеного за участю захисника ОСОБА_19 , відповідно до даних протоколу від 19.10.2017, ОСОБА_8 на місці події - на території будинку АДРЕСА_5 вказав, яким чином він проник до приміщення будинку (т. 2 а.п. 1 - 7).

13.Відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 19.10.2017, проведеного за участю захисника ОСОБА_19 , обвинувачений ОСОБА_9 на місці події показав, яким чином він вийняв скло з кватирки, проник до приміщення будинку та місце розташування в спальній кімнаті ОСОБА_13 та ОСОБА_8 (т. 2 а.п. 8 - 15).

14.Суд приймає до уваги дані зазначених протоколів слідчих експериментів лише в частині відтворення дій, обстановки та обставин події кримінального правопорушення, в чому і полягає сутність проведення слідчого експерименту відповідно до припису ч. 1 ст. 240 КПК.

Водночас, судом при ухваленні вироку не можуть бути прийняті до уваги показання, що містяться в зазначених протоколах слідчих експериментів, наданих обвинуваченими, як це зазначено в самих протоколах, у службовому кабінеті № 21 СВ Кілійського ВП, оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 95 КПК, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, і суд не вправі обґрунтувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Зазначені ж показання, що містяться у зазначених протоколах були надані слідчому і безпосередньо судом не сприймалися.

15.З цих же підстав судом при ухваленні вироку не можуть бути прийняті до уваги показання, що містяться в заявах від 17.10.2017 ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 216) та ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 217) про вчинення ними кримінального правопорушення, оскільки зазначені показання, що містяться у даних заявах були адресовані начальнику Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_20 і безпосередньо судом не сприймалися.

16.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що 17.10.2017 ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 проникли до житла ОСОБА_13 . Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поза розумним сумнівом по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ними кримінального правопорушення, та кваліфікує їх дії, діючи відповідно до ст. 337 КПК в межах висунутого обвинувачення згідно обвинувальному акту, за ч. 1 ст. 162 КК.

Докази по епізоду обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК

17.По епізоду обвинувачення у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду вину визнав у повному обсязі та пояснив, що наступного дня після проникнення до житла ОСОБА_13 , вони проходили по вул. Севастопольській в м. Кілія, у дворі ОСОБА_14 на вулиці вони побачили, що стоїть літній стіл, на ньому вони побачили чайник та мультиварку. Вони переступили лежачий паркан на землі, зайшли у двір, забрали мультиварку « Сатурн » та чайник сріблястого кольору, і пішли з місця події. Всі речі вони продали, та в той же день їх затримали співробітники поліції. Також, ОСОБА_8 зазначив, що йому соромно за свій вчинок, щиро розкаявшись у вчиненому.

18.Обвинувачений ОСОБА_9 по цьому епізоду обвинувачення під час судового розгляду також повністю визнав вину та пояснив, що наступного дня після проникнення до житла ОСОБА_13 , а саме 17.10.2017, він з ОСОБА_8 проходили повз одного двору, паркан якого лежав на землі, і було видно, що за ним у дворі щось стоїть. Тоді вони перестрибнули через паркан, та побачили, що у дворі стояв чайник з мультиваркою, вони їх забрали та пішли, а пізніше все це продали. Обвинувачений також зазначив, що коли вони заходили у двір нікого не було. 17.10.2017 після обіду їх затримали в будинку, де вони були в гостях, опір вони не чинили, сіли та поїхали з поліцейськими. Також ОСОБА_9 пояснив, що шкодує про скоєне, у нього є неповнолітня донька та дружина, на даний час він проходить військову службу по мобілізації.

19.17.10.2017 до ЄРДР були внесені відомості про те, що 17.10.2017 невстановлена особа шляхом вільного доступу з двору будинку АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_14 , викрала електрообладнання (т. 1 а.п. 218).

20.Місце події - подвір`я будинку АДРЕСА_4 - було оглянуте відповідно до даних протоколу огляду місця події від 17.10.2017. Територія подвір`я огороджена дерев`яним парканом. Вхід на подвір`я здійснюється через одностворкову металеву хвіртку, яка на момент огляду без пошкоджень та обладнана запірними приладами. Біля вхідних дверей в будинок розташований дерев`яний стіл. Обстановка не порушена (т. 1 а.п. 223 - 224).

21.Із заяви ОСОБА_21 вбачається, що вона 18.10.2017 видала поліцейським мультиварку та електрочайник, які вона придбала у обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , не знаючи про те, що вони були краденими (т. 4 а.п. 146).

22.Відповідно до даних довідок від 18.10.2017, станом на жовтень 2017 року ринкова вартість електричного чайника марки «Опера» складала 350 грн (т. 1 а.п. 227), а мультиварки марки «Сатурн» - 2 000 грн (т. 1 а.п. 227).

23.Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під час проведення слідчих експериментів, згідно з даними протоколів від 19.10.2017, на місці події - подвір`ї будинку АДРЕСА_4 окремо один від одного в присутності захисника ОСОБА_19 вказали на місце, де вони перестрибнули через паркан, а також місце розташування викрадених електричного чайника та мультиварки (т. 1 а.п. 228 - 232, 233 - 237).

24.Судом при ухваленні вироку не можуть бути прийняті до уваги показання, що містяться в заявах від 17.10.2017 ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 214) та ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 215) про вчинення ними кримінального правопорушення, оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 95 КПК, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, і суд не вправі обґрунтувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Зазначені ж показання, що містяться у даних заявах були адресовані начальнику Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_20 і безпосередньо судом не сприймалися.

25.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів по даному епізоду обвинувачення дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази по даному епізоду обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_8 , діючи повторно, спільно та за попередньої змовою з ОСОБА_9 проникли у сховище - на подвір`я будинку потерпілої ОСОБА_14 - та таємно викрали її майно на суму 2 350 грн, яке зберігалося на подвір`ї. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поза розумним сумнівом по цьому епізоду обвинувачення у вчинені ними кримінального правопорушення, та кваліфікує їх дії за ч. 3 ст. 185 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

26.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд відносить щире каяття.

27.Обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд не вбачає, у зв`язку з тим, що під час судового розгляду прокурором не доведено те, що обвинувачені вчинили кримінальні правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено в обвинувальному акті, оскільки обвинувачені категорично заперечили цю обставину, а будь-яких доказів на її підтвердження прокурором не було надано.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність інших обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання, та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинувачених та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинувачених.

Мотиви призначення покарання

28.При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд у відповідності до ст.ст. 65 - 67 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінальних правопорушень.

29.Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили умисний кримінальний проступок та умисний тяжкий злочин проти власності.

30. ОСОБА_8 за місцем проживання у 2017 році характеризувався негативно, як особа, яка веде непорядний, антигромадський спосіб життя, спілкується з особами, раніше судимими за вчинення злочинів (т. 2 а.п. 29). А відповідно до характеристики, у 2018 році ОСОБА_8 сусідами характеризувався позитивно, як добрий, ввічливий, спокійний, доброзичливий (т. 2 а.п. 104). У ОСОБА_8 , на утриманні мається неповнолітня дитина, 2010 р.н., які надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштована в родину опікуна ОСОБА_22 (т. 4 а.п. 149).

31. ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка підтримує антигромадський спосіб життя, спілкується з особами, раніше судимими за вчинення злочинів, сусідами характеризується негативно (т. 2 а.п. 38). Також має сім`ю, у тому числі дитину, на даний час проходить військову службу за мобілізацією.

32.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудові доповіді з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

33.Ризики вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високі. Органом з питань пробації зроблений висновок, що застосування соціально-виховних заходів, необхідних для впливу на поведінку ОСОБА_8 з метою виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (т. 1 а.п. 103 - 108).

34.Згідно з даними досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ризики вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Орган пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі. Регулярне проведення мотиваційних бесід працівниками органу з питань пробації та залучення громадських організацій до проведення профілактичної роботи з обвинуваченим допоможуть досягти правослухняної поведінки ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства (т. 1 а.п. 110 - 114).

35.Отже, з урахуванням вказаних обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його щирого каяття, відсутності обставини, що обтяжують його покарання, але, разом з цим, високих ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, того, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, знов вчинив тяжкий умисний корисливий злочин проти власності протягом нетривалого часу після ухвалення судом відносно нього попереднього вироку (через п`ятнадцять днів) в період встановленого йому цим же вироком іспитового строку, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігання нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 162 КК у виді обмеження волі, а за ч. 3 ст. 185 КК - у виді позбавлення волі в межах санкцій за вчинені кримінальні правопорушення. Водночас, суд з урахуванням встановлених обставин не вбачає підстав для застосування положень як ст. 69 КК, так і ст. 75 КК. Суд дійшов висновку, що призначення такого покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

36.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд також враховує те, що кримінальне правопорушення за цим вироком він вчинив після ухвалення вироку Кілійського районного суду Одеської області від 02.10.2017, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК до позбавлення волі на строк п`ять років, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК з іспитовим строком на три роки. Суд також враховує те, що призначене ОСОБА_8 покарання по вказаному вироку не відбуте ним повністю.

37.У зв`язку із зазначеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення у період встановленого йому іспитового строку слід розцінювати як порушення ним умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

38.Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

39.Тому суд дійшов висновку про те, що в силу ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК, а саме за сукупністю вироків.

40.Вказані висновки суду повністю збігаються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 4 п. 10 його постанови від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в редакції від 06.11.2009, відповідно до яких, виходячи з положень ч. 2 ст. 75 КК (в редакції 2001 р.), а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

41.Наведений висновок суду також співпадає з висновком Верховного Суду, що викладений у його постанові від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17, згідно якому у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

42.Таким чином, в силу ст. 71, ч. 3 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_8 з повністю невідбутого ним покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного йому за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, два роки позбавлення волі.

43.Також при визначені норми, якою слід керуватися при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання з урахуванням вказаного вироку Кілійського районного суду Одеської області від 02.10.2017, - за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків, суд враховує і висновок Верховного Суду, що викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 у справі №766/39/17, згідно якому при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

44.Саме тому, незважаючи на те, що вирок Кілійського районного суду Одеської області від 02.10.2017 на час вчинення кримінальних правопорушень за цим вироком (17.10.2022) не набрав законної сили, застосуванню підлягають положення саме ст. 71 КК, та обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання за сукупністю вироків.

45.З урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , його щирого каяття, відсутності обставини, що обтяжують його покарання, середніх ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, значного часу, що минув після вчинення ним кримінальних правопорушень, а також того, що обвинувачений ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності та на теперішній час займається суспільно корисною працею, а саме проходить службу по мобілізації за призовом, суд у відповідності до вимог закону про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 можливе з призначенням йому покарання у виді штрафу за ч. 1 ст. 162 КК та у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 185 КК в межах санкцій, і зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

46.Разом з цим, враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК, що відповідно до ст. 12 КК є кримінальним проступком, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, вчинене обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 17.10.2017, у той же день ними був учинений інший злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК, після якого обвинувачені інші кримінальні правопорушення не вчиняли, від досудового розслідування або суду не ухилялися, то станом на день ухвалення вироку закінчилися строки давності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК, що встановлені ст. 49 КК, а саме як спеціальний строк, встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК (три роки), так і загальний строк давності для проступків, встановлений ч. 2 ст. 49 КК (п`ять років). Тому обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в силу ч. 5 ст. 74 КК підлягають звільненню від покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

47.Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були затримані у даному кримінальному провадженні 17.10.2017, що підтверджується даними відповідних протоколів (т. 2 а.п. 16 - 19), та трималися під вартою у зв`язку з тим, що ухвалами слідчого судді від 19.10.2017 відносно них були застосовані запобіжні заходи у виді тримання під вартою (т. 1 а.п. 10 - 11, 14 - 15), строк дії яких продовжувався у встановленому законом порядку, після чого 01.08.2019 вони були звільнені з-під варти у зв`язку зі зміною запобіжних заходів на домашні арешти (т. 3 а.п. 97 - 98), строк дії яких на теперішній час сплив.

48.Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою виконання вироку, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні воєнного стану, обвинуваченому ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду.

49.У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК, в строк покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

50.На підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК викрадені речі, належні потерпілій ОСОБА_14 , передані їй відповідно до постанови від 18.10.2017 (т. 1 а.п. 249), слід вважати повернутими власниці - ОСОБА_14 , а шапку та жіночий светр, передані до камери зберігання речових доказів Кілійського ВП (т. 1 а.п. 247, 248), в силу п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК слід конфіскувати, як предмети, які підшукані, пристосовані та використані як засоби вчинення злочину.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд -

ухвалив:

1. ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК у виді обмеження волі на строк два роки та на підставі ч. 5 ст. 74 КК звільнити його від цього покарання;

- за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

2.У силу ст. 71 КК ОСОБА_8 з повністю невідбутого ним покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 02.10.2017 частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, два роки позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_8 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та шість місяців.

3. ОСОБА_8 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

4.Строк покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 29.12.2022, зарахувати йому згідно ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 17.10.2017 по 01.08.2019 та з 29.12.2022 до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

5. ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн, та на підставі ч. 5 ст. 74 КК звільнити його від цього покарання;

- за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки.

6.Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання у виді позбавлення волі на строк три роки строк попереднього ув`язнення з 17.10.2017 по 01.08.2019, виходячи з розрахунку день за день.

7.У відповідності до ст. 75 КК ОСОБА_9 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

8.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_9 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст. 76 КК, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

9.Іспитовий строк ОСОБА_9 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 29 грудня 2022 року.

10.Шапку темного кольору з полосами сірого та блакитного кольору, а також жіночий светр темно-червоного кольору, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області - конфіскувати.

11.Мультиварку марки «Сатурн» з серійним номером 05.2014-02064 та електрочайник марки «Опера» з серійним номером ОР-805 - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_14 .

12.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

13.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

14.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий - суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3