УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 року слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 000164 від 27.02.2023, яке порушено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 27.02.2023 о 17 год. , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті ревнощів, тримаючи у своїй руці кухонний ніж, котрий взяв із дерев`яного столу у вказаному вище помешканні, усвідомлючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільбно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 , наніс останньому один удар лезом ножа в область черевної порожнини, чим спричинив потеріплому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної стінки, котрі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

27.02.2023 відомості про вказаний факт СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000164 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

27.02.2023 під час складання протоколу затримання у порядку ст.208 КПК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за адресою: вул.Соборна, 6, м.Володимир, Волинської області, було проведено особистий обшук останнього під час якого вилучено сорочку демісезонну зеленого кольору із символікою "ЗСУ" на котрій наявні сліди бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки належним чином опечатаної з підписами слідчого і понятих.

Вказана вище сорочка демісезонна зеленого кольору із символікою "ЗСУ" на котрій наявні сліди бурого кольору визнано речовим доказом та поміщено до КЗРД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області.

Вилучений об`єкт зберіг на собі сліди, що містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час судового розслідування.

Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України, дана річ вважається тимчасово вилученим майном.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучене в ході огляду місця події майно, має значення речових доказів у кримінальному провадженні №000164 від 27.02.2023, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначеного майна.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене під час огляду місця події майно в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що вилучене майно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою його збереження.

При цьому, треба зазначити, що накладення арешту на майно не позбавляє права власника, його представника звернутися в подальшому з клопотанням щодо його скасування після проведення органом досудового слідства відповідних слідчих дій з використанням речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучену річ, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: сорочку демісезонну зеленого кольору із символікою "ЗСУ" на котрій наявні сліди бурого кольору, яку було вилучено під час проведення особистого обшуку 27.02.2023, позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ