У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/6923/22

№ 1-кп/183/1281/22

14 грудня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000783 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старо Пекельне, Зачепилівського району, Харківської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , судимого

- 07.12.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,

- 17.08.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 31 грудня 2021 року звільнений з Дніпропетровської виправної колонії №89 у зв`язку з відбуттям строку покарання

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України. 24 жовтня 2022 р. ОСОБА_3 судом було продовжено раніше обраний запобіжний захід тримання під вартою до 22 грудня 2022 р.

Прокурор заявила клопотання про продовження раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою, вказавши, що є всі підстави для продовження строку тримання під вартою ще на 60 днів, оскільки ризики, які були враховані судом при обрані їй запобіжного заходу тримання під вартою, на сьогодні не змінилися.

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що заперечує проти продовження строку тримання під вартою, просить змінити на цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , кається, вину визнає, має намір відшкодувати збитки.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що заперечує проти продовження строку тримання під вартою, впливати на свідків не буде, має намір платити потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що не проти на домашній арешт ОСОБА_7 , але рішення приймає суд.

Прокурор висловилася проти зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілого, вважає, що клопотання прокурора про продовження раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою підлягає задоволенню, та в клопотаннізахисника про скасування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою на цілодобовий домашній арешт підлягає відмові.

При розгляді клопотання судом встановлено, що застосовуючи до ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою 28 серпня2022 р., та при продовженні строку триманні під вартою 24 жовтня2022 року судом було враховано наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд обґрунтував. Вказані ризики на сьогодні не втратили свого значення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, заслухавши прокурора, вислухавши думку захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України необхідно продовжити до 11 лютого 2023 року, оскільки ризики, які були враховані судом при обрані йому запобіжного заходу тримання під вартою на сьогодні не змінилися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, суд ,-

постановив :

продовжити запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_3 до 11 лютого 2023 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення повного тексту ухвали в частині продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_8