Єдиний унікальний номер 205/8174/22
1-кп/205/71/23
У Х В А Л А

30 січня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000316 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та угоду між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості від 29 листопада 2022 року,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1 грудня 2022 року в провадження Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України разом з угодою про визнання винуватості від 29 листопада 2022 року укладену між обвинувачений ОСОБА_3 з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 .

Відповідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 01 липня 2022 року, проходячи поряд з ДУ «ДВК (№89)», що в Новокодацькому районі м. Дніпрі, в посадці, на землі, побачив сліп-пакет, в середині якого знаходилась речовина кристалічного походження білого кольору. Після чого ОСОБА_3 візуально ідентифікував вказану речовину кристалічного походження білого кольору, як наркотичний засіб - метадон. Розуміючи, що вищевказаний засіб кристалічного походження білого кольору є наркотичним засобом - метадоном, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин для особистого вживання, без мети збуту. Реалізуючи вказаний кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, ОСОБА_3 з метою незаконного придбання наркотичного засобу для особистого вживання, підняв виявлений ним один сліп-пакети в якому знаходилась речовина кристалічного походження білого кольору, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб «метадон». Після чого помістив вказаний сліп-пакет до зовнішньої лівої кишені вдягнених на ньому шортів, тим самим почав незаконно зберігати при собі наркотичний засіб з метою особистого вживання без мети збуту.

Далі, того ж дня, тобто 01 липня 2022 року о 15 годині 35 хвилині ОСОБА_3 , було зупинено оперативним працівником ДУ «ДВК(№89)» за підозрою у причетності до вчинення кримінального правопорушення, а саме намір перекидання наркотичного засобу на територію ДУ «ДВК(№89)» через паркан на що було викликано поліцію. По прибуттю СОГ, знаходячись на ділянці місцевості, а саме біля паркану території ДУ «ДВК(№89)», що розташована за адресою м. Дніпро вул. Данила Галицького 1А, у ОСОБА_3 було вилучено один сліп-пакет з полімерного матеріалу, в середині якого знаходилась речовина кристалічного походження білого кольору. Згідно висновку експерта № СЕ19/104-22/18294-НЗПРАП від 13.10.2022 року надана на експертизу 04.07.2022 року речовина масою: 3,4771 г., містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон), маса якої в речовині становить 2,0428 г, що відповідно Таблиці № 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом МОЗ №188 від 01.08.2000 зі змінами, внесеними наказом МОЗ від 29.07.2010 №634, відноситься до великих розмірів та тягне за собою кримінальну відповідальність.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

29 листопада 2022 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості за умовами якої підозрюваний ОСОБА_3 . Підозрюваний ОСОБА_3 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Також, відповідно до п. 2 угоди сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у вигяді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 відбування призначеного покарання з випробвуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 угоду підтримав та просив її затвердити вироком суду з призначенням узгодженого сторонами угоди покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 також угоду підтримав, просив її затвердити, зазначивши, що йому зрозумілі всі обставини пред`явленого йому обвинувачення, умови угоди, наслідки її укладання та затвердження. Зазначив, що угоду укладав добровільно у присутності захисника.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також угоду підтримав, просив її затвердити вироком суду. Зазначив, що угоду було укладено його підзахисним у його присутності, добровільно. Метою укладання угоди є узгодження покарання, передбаченого статтею обвинувачення зі звільненням ОСОБА_3 від покарання з випробуванням, що він вважає процесуально прийнятною позицію його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, укладену сторонами угоду про визнання винуватості, заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про відмову у затвердженні угоди з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України або закону , а також у разі, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вимоги до змісту угоди про визнання винуватості визначаються ст. 472 КПК України, згідно якої в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Натомість, у порушення вищевказаних вимог процесуального закону, в угоді про визнання винуватості відсутнє умови щодо беззастережного визнання обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Замість цього, в угоді міститься умова, відповідно якої підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Суд вважає, що за зобов`язання підозрюваного у майбутньому визнати обвинувачення в обсязі підозри не є беззастережним визнанням винуватості у розумінні ст. 472 КПК України, оскільки таке само по собі таке зобов`язання містить умови та обставини його процесуальної реалізації, що, у свою чергу, утворюють застереження при визнанні обвинуваченим своєї вини.

Також, у порушення вимог ст. 472 КПК України угода про визнання винуватості не містить узгодженого сторонами угоди покарання, а містить лише згоду сторін на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі та згоду на звільнення його від призначеного покарання з випробуванням на підстав ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, в ході судового провадження сторони суду заявили, що укладання угоди відбувалося вже після фактичного завершення досудового розслідування, виконання вимог ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів кримінального провадження, складання та затвердження обвинувального акту та вручення його копії обвинуваченому ОСОБА_3 .

Натомість, як вбачається з угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 укладав угоду з прокурором про визнання винуватості у статусі підозрюваного і, окрім інших умов угоду, взяв на себе зобов`язання сприяти розслідуванню кримінального провадження.

З огляду на те, що угода між ОСОБА_3 та прокурором укладалась вже після закінчення досудового розслідування, суд приходить до висновку, що умови угоди щодо сприянню розслідуванню кримінального провадження не відповідають вимогам ст. 472 КПК України в частині правильного визначення процесуального статусу сторони захисту.

Крім того, угода про визнання винуватості не відповідає вимогам ст. 470 КПК України, оскільки зі змісту угоди не вбачається чи враховані прокурором при вирішенні питання про укладання угоди про визнання винуватості обов`язкові для врахування обставини, а саме: ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри); наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Натомість, запропонована суду до призначення ОСОБА_3 міра покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України належним чином не обґрунтована в самій угоді, зокрема в угоді відсутні посилання на відповідність запропонованого ОСОБА_3 покарання вимогам ст. 65 КК України щодо достатності такого покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

З огляду на те, що в ході розгляду угоди про визнання винуватості судом були встановлені істотні порушення вимог закону, допущені сторонами угоди при її укладанні, суд приходить до висновку, що угода не підлягає затвердженню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, у разі відмови у затвердженні угоди у кримінальному провадженні досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості була укладена ним з обвинуваченим ОСОБА_3 вже після завершення досудового розслідування, складання та затвердження обвинувального акту та виконання вимог ст. 290 КПК України. Сторона захисту, зокрема обвинувачений ОСОБА_3 та захисник адвокат ОСОБА_5 також підтвердили те, що укладання угоди про визнання винуватості здійснювалося після завершення досудового розслідування.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні було встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості фактично було укладено сторонами після повного завершення досудового розслідування, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість продовження судового провадження в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 376, 474 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні угоди між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості від 29 листопада 2022 року.

Судове провадження у кримінальному провадженні № 0000316 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1