Провадження № 1-кп/760/2127/23
Справа № 760/2423/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000129 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2023 за № 0000129 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України.

Ухвалою головуючого судді у кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

Захисники обвинувачених у підготовчому судовому засіданні вважають не можливим призначення до розгляду обвинувальний акт, оскільки дане кримінальне провадження підлягає передачі на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва, тому що кримінальне правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_8 , а саме державна зрада у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану, є більш тяжким, та, не дивлячись на відсутність в обвинувальному акті відомостей про місце вчинення, було організоване та закінчене обвинуваченим на території вказаного району та за адресою тимчасового місця проживання по вул. Олени Теліги в м. Києві що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва. Акцентували увагу, що дані обставини повністю підтверджуються доказами в провадженні, зокрема відомостями про місце розташування мобільного телефону ОСОБА_8 , у зв`язку з чим просили направити обвинувальний акт до Київського апеляційного суду для визначення підсудності кримінального провадження та направлення кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва або повернути обвинувальний акт прокуророві для усунення недоліків в цій частині.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали позицію адвокатів.

Прокурор, погоджуючись з позицією захисників, також просив направити обвинувальний акт до Київського апеляційного суду для визначення підсудності та направлення кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва.

Крім того, прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вказуючи на ризики, що продовжують існувати, зокрема можливості ухилення від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зникнути та перебувати тривалий раз у розшуку, впливати на учасників процесу, знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з клопотанням прокурора, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисник просять відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати інші, не пов`язані з позбавленням волі, вказуючи на необґрунтованість клопотання, відсутність ризиків, що можуть впливати на хід досудового розслідування, а також врахувати осіб обвинувачених.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта та наданих клопотань, суд приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про підсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд приходить до висновку, враховуючи спільну позицію сторін провадження, про необхідність зміни територіальної підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України Кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного апеляційного суду вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України, ОСОБА_8 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, що є більш тяжким.

В підготовчому судовому засіданні судом не здобуто даних на підтвердження того, що інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення були скоєні на території Солом`янського району м. Києва, при цьому формулювання обвинувачення, висунутого останнім, не містить даних про таке.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 вступив у злочинну змову з представником країни агресора, за грошову винагороду здійснював збір інформації про розташування військових об`єктів на території м. Києва та в подальшому передавав її. З метою конспірації та здійснення протиправної діяльності останній залучив ОСОБА_9 , пообіцявши також грошову винагороду. Вказані дії згідно даних, що підтверджені сторонами в підготовчому судовому засіданні, зокрема радіолокаційного розташування мобільного телефону ОСОБА_8 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, останній вчиняв на території Шевченківського району м. Києва, базова станція знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 11/7 та за місцем проживання по АДРЕСА_1 , що територіально відноситься також до вказаного району м. Києва.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що більш тяжке кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_8 , було закінчене на території Шевченківського району м. Києва, тобто не в межах територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва, та те, що порушення правил підсудності згідно вимог п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування судового рішення, суд вважає за необхідне направити обвинувальний акт до Київського апеляційного суду для вирішення питання територіальної підсудності та направлення для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва, з урахуванням загальних правил територіальної підсудності.

Ухвалами слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, що підтверджується матеріалами, які надійшли до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , осіб обвинувачених, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як офіційно не працевлаштовані, раніше вчиняли кримінальні правопорушення, інкриміновані злочини вчинили під час воєнного стану, який триває; впливати на учасників процесу та знищити докази, що мають істотне значення за для уникнення відповідальності.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги репутацію обвинувачених, відсутність соціальних зав`язків, тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватими.

Виходячи з викладеного, а також те, що раніше обрані до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжні заходи у виді тримання під вартою на даний час продовжують свою дію, суд дійшов висновку про необхідність продовження їх строку дії на 60 днів.

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених.

На підставі ч.4 ст 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки злочини, у вчиненні яких вони обвинувачуються, вчинені під час дії воєнного стану.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання сторін про направлення обвинувального акта для визначення підсудності - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України, направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання територіальної підсудності та направлення кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва.

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.04.2023 включно.

Строк дії ухвали до 03.04.2023 включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченими - в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Головуючий

Судді