Провадження № 274/2086/23
УХВАЛА Провадження № 1-кп/0274/636/23

І м е н е м У к р а ї н и

06.04.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Народичі Житомирської області, громадянина України, з вищою юридичною і філософською освітою, розлученого, адвоката спілки адвокатів Житомирської області, депутата Бердичівської районної ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 286 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 19 грудня 2022 року приблизно о 20 годині 20 хвилин він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan» моделі «Versa Note», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 3242 10.11.2021, належить йому на праві власності, рухаючись у темний час доби по сухому асфальтному дорожньому покриттю автомобільної дороги загального користування місцевого значення Житомирської області С-060318 зі сторони с. Романівка у напрямку с. Гардишівка Бердичівського району Житомирської області, грубо порушуючи вимоги пунктів 2,3б), 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого не відреагував на її зміну, не впоравшись з керуванням, змінив напрям руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля із передньою лівою частиною гужового воза, яким керувала потерпіла ОСОБА_5 , рухаючись у зустрічному напрямі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , яка керувала гужовим транспортом, отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої фаланги IV пальця з незначним зміщенням уламків, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді отримання потерпілою ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, та 29.03.23 ОСОБА_3 повідомлено про підозру за вказаною вище статтею.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду з письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням, зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого немає, він відшкодував їй збитки.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, просить закрити щодо нього кримінальне провадження, розуміє наслідки такого закриття.

Прокурор проти задоволення клопотань не заперечив, вважає, що є всі підстави для закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався, примирився з потерпілою, збитки повністю відшкодовані, відповідно до висунутого обвинувачення крім потерпілої більше нікому і нічому збитків не заподіяно, шкоди не завдано, злочин не є корупційним, під час вчинення злочину обвинувачений відповідно до обвинувального акту керував транспортним засобом не у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому суд приходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Матеріали провадження містять дані про процесуальні витрати на залучення експертів, однак у відповідності до ст. 124 КПК України «Розподіл процесуальних витрат» процесуальні витрати покладаються лише на обвинувачених, щодо яких ухвалено обвинувальний вирок. Це єдина норма права, яка передбачає саме розподіл процесуальних витрат. ОСОБА_3 не є такою особою, жодна норма закону (не аналіз, не тлумачення) не передбачає можливості стягнення таких витрат з особи, щодо якої кримінальне провадження закривається, а суд відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і тому суд не стягує з ОСОБА_3 процесуальні витрати. Прийняття судом рішення у формі ухвали жодним чином не впливає на суб`єкта, щодо якої приймається таке рішення, законодавець передбачає можливість вирішення питання процесуальних витрат і ухвалою суду щодо особи, яка раніше була засудженою обвинувальними вироком. Беручи до уваги відсутність у матеріалах кримінального провадження даних про юридичних осіб представників держави, з рахунків яких можна/потрібно б було б стягнути кошти, суд не може віднести такі витрати на рахунок держави. За надання суду таких даних таке питання може бути вирішено у порядку виконання рішення суду.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався та, враховуючи прийняте у провадженні рішення, підстави для обрання такого заходу відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 46 КК України, статтями 284, 314 ч. 3 п. 2), 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням його з потерпілою.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 - закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання ухвалою законної сили:

автомобіль марки «Nissan» моделі «Versa Note», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до постанови слідчого від 20.12.22 зберігається на майданчику «Бердичівкомунсервіс» по вул. Чуднівській, 106 в м. Бердичеві повернути власнику ОСОБА_3 ;

гужовий віз, який відповідно до постанови слідчого від 20.12.22 зберігається на майданчику «Бердичівкомунсервіс» по вул. Чуднівській, 156 в м. Бердичеві повернути власниці ОСОБА_5 .

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.22 на автомобіль марки «Nissan» моделі «Versa Note», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , та гужовий віз, власником якого є ОСОБА_5 - скасувати.

До набрання ухвалою законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1