Дата документу 06.02.2023 Справа № 336/257/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/257/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/182/23 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

представника АТ «Українська залізниця» адвоката ОСОБА_6 ,

розглянула 6 лютого 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою представника АТ «Українська залізниця» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги АТ «Українська залізниця» в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів провадження, 10.01.2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга АТ «Українська залізниця» в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга обґрунтована тим, що 01.11.2022 та 02.11.2022 на коліях № 7, 9 станції Передатна (вул. Передатна. 9. м. Запоріжжя, 69092) Структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» невідомими особами (особою) було скоєно кримінальне правопорушення, а саме крадіжку гальмових башмаків за № 003, 002, 023 (тавро 46350). В результаті крадіжки АТ «Українська залізниця» заподіяно прямі збитки на суму 195,00 грн.

Факт крадіжки підтверджується Актами огляду від 01.11.2022, від 02.11.2022 та довідкою про вартість вкрадених 3-х гальмових башмаків.

З метою відшкодування прямої шкоди та збитків, завданих АТ Укрзалізниця, 28.11.2022 виконуючий обов`язки начальника залізничної станції Передатна Неля Медвєдєва, як посадова особа, в порядку 214 КПК України звернулася до відділу поліції № 3 Запорізького районного правління поліції ГУНП в Запорізької області (вул. 8 Березня,31, м. Запоріжжя) з заявою повідомленням) про вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

04.01.2023 на адресу станції Передаточна надійшов лист від 21.12.2022 вихідний № -7830/48 01/02 - 2022 за підписом начальника відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізької області ОСОБА_7 зі змісту якого вбачається, що відомості не було внесено до ЄРДР, оскільки сума збитків крадіжки становить 195 грн.

Посилаючись на те, що такі дії уповноваженої особи ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області є неправомірними, представник заявника просив визнати незаконною бездіяльність органу досудового розслідування ВП № 3. Зобов`язати ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за повідомлення АТ «Українська залізниця.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги АТ «Українська залізниця» в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи у задоволенні скарги представника АТ «Українська залізниця», слідчий суддя прийшов до висновку, що заява про вчинення злочину не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі представник АТ «Українська залізниця» адвокат ОСОБА_6 , не погоджуючись із оскаржуваним рішенням суду, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що відповідно до вимог ст.214 КПК України уповноважені особи відділу поліції зобов`язані невідкладно, але не пізніше 24 годин внести відомості до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення. Невнесення відомосте свідчить саме про бездіяльність органу досудового розслідування.

Також звертає увагу, що Законом України внесено зміни до ч.4 ст.185 КК України, яка на цей час викладена в наступній редакції: «Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану. За змістом цієї норми необхідна ознака складу корисних злочинів, а саме вартість викраденого в умовах воєнного стану не має значення і приймається до уваги лише в розрізі наявності в діянні необхідних елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, суб`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторони) та в розрізі кваліфікації скоєного злочину. Таким чином, крадіжка гальмівних башмаків, визначена керівником відділу поліції як «малозначне» та «суспільно не небезпечне» діяння, та з яким погодилась слідчий суддя, відповідно до вимог Кримінального Кодексу є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб відділу поліції внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

Представника АТ «Українська залізниця» підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягав на її задоволенні.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання не з`явився, причина неявки суду невідома, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому колегія суддів зауважує, що в ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування. З цього приводу слід аналізувати заяви, повідомлення щодо наявності у них конкретних фактів, які б давали підстави вважати наявними ознаки кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до вимог ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги АТ «Українська залізниця» на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що 28.11.2022 року представник АТ «Українська залізниця» звернувся до відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, за фактом вчинення невідомими особами крадіжки гальмових башмаків за № 003, 002, 023. В результаті крадіжки АТ «Українська залізниця» заподіяно прямі збитки на суму 195,00 грн.

Однак, в передбачені законом строки відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були та розслідування не розпочато.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Таким чином, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може мати місце лише у разі:

- надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити дані до ЄРДР (відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення). Однак слід додатково наголосити, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань;

- наявності у заяві, повідомленні інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення (для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне;

- невнесення відомостей за заявою, повідомленням, які надійшли уповноваженому суб`єкту і містять ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування особі, яка вважає її права порушеними, та яка повинна довести ці обставини і звернутись за захистом порушених прав у спосіб, визначений законодавством саме для цих обставин.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно встановив, що вказані представником АТ «Українська залізниця» обставини не утворюють складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.

Отже, в скарзі представника відсутні, передбачені ч.5 ст.214 КПК України, відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення невідомими особами кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.

Так, статтею 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність за крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

Предметом абсолютної більшості злочинів проти власності закон називає майно - речі матеріального світу, яким притаманні специфічні ознаки фізичного, економічного та юридичного характеру.

Розмір чужого майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді (зокрема, слід звертатися до Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. № 116). За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Тобто злочин має матеріальну складову. При цьому, встановлення розміру завданої шкоди має значення для кваліфікації дій за частиною статті 185 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що саме вартість чужого майна як предмета злочинів проти власності є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна від дрібного викрадення такого майна. Останнє розглядається як адміністративне правопорушення (ст.51 КУпАП), якщо здійснюється шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. При цьому, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна викрадення чужого майна» від 4 червня 2009 року, «викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян» (ч.3 ст.51 КУпАП). Зауважимо, що цей Закон було опубліковано 25 червня 2009 року і саме з цієї дати він набрав чинності. Тобто, з цього моменту дрібним викраденням крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата є викрадення чужого майна, вартість якого не перевищує зазначеного вище розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На час звернення представника АТ «Українська залізниця» до відділу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум доходів громадян складав 1254 гривні та відповідно 0,2 від цієї суми складає 250,80 гривень.

Разом з цим, відповідно до змісту заяви в результаті крадіжки АТ «Українська залізниця» заподіяно прямі збитки на суму 195,00 гривень (а.п.8-9), про що також свідчить довідка філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», яка надавалась заявником (а.п.12).

Таким чином, ані в своїй скарзі до суду першої інстанції, ані в апеляційній скарзі представник АТ «Укрзалізниця» не зазначив достатніх даних щодо невідомими особами кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України. Вказані обставини, а саме розмір завданих збитків, не утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.

Крім того, відповідно до п.3 розділу 3 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 р. № 100, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді. Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Відповідно до листа начальника відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 21.12.2022 року за № 7830/48/01/02-2022 АТ «Укрзалізницю» повідомлено про те, що за результатами проведеної перевірки ознаки кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження. У разі незгоди з прийнятим рішенням роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення (а.п.7).

Загалом слід відмітити, що проведеною перевіркою не встановлено ознак кримінального правопорушення, що і стало підставою для невнесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, як у заяві до відділу поліції, так і в скарзі до слідчого судді не було зазначено усіх необхідних складових для вирішення питання про наявність кримінально караного діяння.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника АТ «Українська залізниця» адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги АТ «Українська залізниця» в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4