Справа № 524/7/23
Провадження № 1-кп/524/268/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

неповнолітньої обвинуваченої: ОСОБА_5

законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001925 від 31.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, яка навчається на 1 курсі Регіонального центру професійно-технічної освіти № 1, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001925 від 31.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

Крім цього, у провадження Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшла угода, укладена між прокурором та підозрюваною ОСОБА_5 про визнання винуватості від 30.12.2022 року, якою досягнуто наступних умов.

Слідчим слідчого відділу Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором 29.12.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за наступних обставин.

30.10.2022 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, неповнолітня ОСОБА_5 , на законних підставах перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , де на столі в кімнаті побачила мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , і в останньої виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та мети, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі ЗУ № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану», Закону України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України № 2212-ІХ від 21.04.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України № 2263-ХІ від 22.05.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України № 2263-ІХ від 22.05.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що її ніхто не помічає, взяла із столу мобільний телефон «Iphone 11», чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3531/22 від 29.11.2022 року 11549,30 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 11549,30 гривень.

Відповідно до п. 2 Угоди підозрювана ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування повністю визнала свою вину у зазначеному діянні і зобов`язалася беззастережно визнати у підготовчому судовому засіданні обвинувачення в повному обсязі підозри.

Пунктом 6 Угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.4 КК України із застосуванням ст.69 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Підставами застосування при призначенні покарання ОСОБА_5 статті 69 частини 1 КК України є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, відшкодування заподіяної шкоди та з урахуванням особи винної, яка внаслідок тяжких сімейних обставин самостійно виховується батьком, не має достатнього життєвого досвіду, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Виходячи із змісту ст.469 КПК України, укладення угоди може ініціюватися у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У пункті 1 частині четвертій статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В абзаці 5 частині 4 ст. 469 КПК України зазначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою , віднесене до тяжкого злочину, укладення угоди по яким допускається, потерпілим ОСОБА_8 надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості , а отже угода відповідає вимогам закону.

Вислухавши думку прокурора, яка просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, обвинуваченої, законного представника обвинуваченої та захисника , які також просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 470, 472 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином був повідомлений згідно телефонограмми від 31.01.2023 року секретаря судового засідання ОСОБА_2 ( а.с. 28 ). Також на аркуші справи 12 міститься заява потерпілого ОСОБА_8 в якій він зазначає, що в порядку абзацу 5 частини 4 ст. 469 КПК України надав згоду прокурору Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваною ОСОБА_5 . Міру покарання просить призначити не сувору, без ізоляції від суспільства. Цивільний позов не заявляє.

Представник служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у підготовче судове засідання не з`явився. Через канцелярію Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла заява начальника служби в справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якій зазначено, що до служби в справах дітей, повідомлень, скарг та нарікань на поведінку ОСОБА_5 та неналежного виконання її батьками батьківських обов`язків, не надходило. Просить суд розглядати дану справу без представника служби, щодо обрання міри покарання до обвинуваченої ОСОБА_5 покладається на розсуд суду. (а.с.25).

Представник сектору ювенальної превенції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла заява представника сектору ювенальної превенції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, в якій він просив дану справу розглядати без його участі(а.с.26).

У підготовчому судовому засіданні у обвинуваченої ОСОБА_5 з`ясовано, що вона цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, а також вид покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. Крім цього, судом з`ясовано, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості , яка укладена між прокурором та ОСОБА_5 , оскільки угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та ОСОБА_5 , оскільки угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.4 КК України відноситься до тяжкого злочину, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, існують достатні фактичні підстави для винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка задовільно характеризується за місцем проживання, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, якими суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась , вчинила кримінальне правопорушення в неповнолітньому віці, повністю відшкодувала матеріальну шкоду потерпілому, також відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою за ст. 185 ч.4 КК України із застосуванням положень ст.69 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень , засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством. Також суд погоджується з тим , що при призначенні покарання за ст.185 ч.4 КК України сторони дійшли згоди про застосування ст. 69 ч.1 КК України , так як із листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2012 р. N 223-1679/0/4-12 вбачається , що за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК у редакції Закону України від 13 квітня 2012 року N 4652-VI мають право, застосовуючи положення ст. 69 КК, визначати (узгоджувати): а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не призначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК. Суд вважає , що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за ст.185 ч.4 КК України із застосуванням ст.. 69 ч.1 КК України , яке вказане в угоді про визнання винуватості , у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень , можливо призначити ,так як обвинувачена ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, у скоєному щиро кається , своїми діями сприяла розкриттю кримінального правопорушення ,раніше до кримінальної відповідальності не притягалась , кримінальне правопорушення вчинила в неповнолітньому віці, матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_8 відшкодована в повному обсязі ,тому з урахуванням викладеного суд вважає , що дані обставини є підставою для для переходу до іншого,більш м`якого основного покарання, не зазначеного в санкції статті ст.185 ч.4 КК України, у вигляді штрафу. Також відповідно до п.2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами , зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо, а як встановлено у судовому засіданні обвинувачена навчається на 1 курсі регіонального центру професійно - технічної освіти №1 м.Кременчука,отримує стипендію в ромірі 1237 грн., має накопичення коштів, які їй надсилає матір із-за кордону, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку вона не має.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 органами досудового розслідування не застосований.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Iphone11» IMEI НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до ст.100 КПК України залишити йому за належністю.

Керуючись ст.ст. 314, 368,468, 469, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.12.2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001925 від 31.10.2022 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 та її законним представником ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Iphone11» IMEI НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до ст.100 КПК України залишити йому за належністю.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_5 та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука засудженою,її захисником, з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_10