Справа № 182/2363/15-к
Провадження № 1-кс/0182/230/2023
У Х В А Л А

Іменем України

24.02.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня 2012 року за № 0000526 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.3 ст. 185 КК України.

В клопотанні слідчий зазначає те, що ОСОБА_4 , 01.02.2002 року разом з ОСОБА_6 , знаходився в кафе Покровського СПО, розташованого с.Капулівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області під назвою «Орхідея». При цьому ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 , вживали спиртні напої.

Приблизно о 19.00 годині 01.02.2002 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме шкіряною папкою чорного кольору, яка належить ОСОБА_7 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 2300 грн.

Після цього продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , умисно таємно, з корисливих мотивів, викрали шкіряну папку чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 2300 грн., які належать ОСОБА_7 , тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на вище вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, спричинивши значний матеріальний збиток на вище вказану суму.

У вчинені кримінального правопорушення підозрюється:

24.03.2013 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, спричинивши значний матеріальний збиток.

24.08.2004 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук та досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено згідно ст.280 ч.1 п.2 КПК України.

Строки досудового розслідування не закінчилися.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 , у вчинені вищевказаного злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

17.11.2020 року ОСОБА_4 , крім державного розшуку також було оголошено і у міжнародний розшук.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами а саме:

Протоколом допиту потерпілого;

Протоколами допиту свідків;

Показами ОСОБА_8 ,

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність передбачених п.п.1,2,3,5 ст.177 КПК України, ризиків щодо виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В ході розслідування встановлені достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

Оскільки:

1) наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що свідчить про реальну небезпеку з боку ОСОБА_9 , для оточуючих його людей;

2) ОСОБА_4 , у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, що може спонукати його переховуватися від суду;

3) ОСОБА_4 , офіційно не має утриманців, необхідності догляду за ким-небудь в нього не має, міцних соціальних зв`язків з право слухняними громадянами в місцях його проживання не має;

4) у ОСОБА_4 , постійного місця роботи або навчання не має, тому наявна обґрунтована необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_4 ;

5) В ході розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що особам з числа близьких родичів місцезнаходження ОСОБА_4 , не відоме, крім того відразу після скоєння злочину перейшов на нелегальне становище: змінив місце проживання. Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 , переховується від органів слідства і суду ;

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до гр. ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити нею дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі ( в т.ч. цілодобового домашнього арешту) ОСОБА_4 , може впливати на свідків з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству її можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання більш м`якого запобіжного заходу ;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 , комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_4 , не має постійного джерела легальних доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до позичання грошових коштів у осіб, що займаються вчиненням злочинів з подальшим відпрацюванням шляхом вчинення нових злочинів;

- ОСОБА_4 , не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вище викладене, наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для громадянина України ОСОБА_4 , до закінчення строків досудового розслідування.

Крім цього , застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, можливо враховуючи те , що за вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, отже дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування до ОСОБА_4 , більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, оскільки жоден з них не забезпечить належної поведінки підозрюваного, враховуючи вищезазначені доводи про оголошення ОСОБА_4 в міжнародний розшук.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України .

Згідно зі ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 187 КПК України, слідчий суддя після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу, слідчий суддя приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Одночасно вказаним клопотанням надійшло клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 188 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу подається одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою від 24.02.2023 року відмовлено у надані дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 188-189, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурорм Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000526 від 05 грудня 2012 року.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1