Справа № 182/343/23
Провадження № 1-кс/0182/134/2023
У Х В А Л А

Іменем України

30.01.2023 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено заступником керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000132 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Джезказган Республіки Казахстан, українця, громадянина України, розлученого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший лейтенант», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Нікопольського районного управління Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням погодженим заступником керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Нікопольського РУП ГУНП 27.01.2023 р. розпочато кримінальне провадження №0000132 за фактом носіння, зберігання, придбання, бойового припасу, без передбаченого законом дозволу, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 263 КК України.

Так згідно обставин викладених у клопотанні, старший лейтенант ОСОБА_5 проходячи військову службу за наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 21 від 23.01.2023 року на посаді офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший лейтенант», в невстановлений органом досудового розслідування час, дату, місці та способом знайшов та присвоїв бойовий припас гранату з запалом УЗРГМ 1ф, 2-ї категорії небезпеки, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне носіння, придбання та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, старший лейтенант ОСОБА_5 шляхом транспортування в автомобілі ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_4 , світло-бежевого кольору, котрий належить ОСОБА_7 , та яким керував ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, перевіз вищезазначений бойовий припас до блокпосту БП № Д17.

В подальшому, 27 січня 2023 року в період часу з 22 год. 50 хв. по 23 год. 49 хв. слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у ОСОБА_5 біля блокпосту БП № Д17 було проведено обшук в ході якого було виявлено та вилучено бойовий припас гранату з запалом УЗРГМ 1ф, 2-ї категорії небезпеки, котрий останній зберігав без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилався на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, вилученими речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження. Прокурор вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є військово- службовцем і має доступ до зброї, може вплинути на свідків у кримінальному провадженні. домовитися з ними, оскільки походження вилучених заборонених предметів не встановлено, а в військовій частині ОСОБА_8 має товаришів, які можуть фальсифікувати докази, шляхом підробки документів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, оскільки підозрюваний фактично визнає обставини, викладені, в оголошеній підозрі, але він є офіцером-військовослужбовцем за контрактом строком на 5 років. Він безпосередньо брав і бере участь у бойових діях і дислокація його військової частини є засекреченою. Він повідомив, що вилучені у нього патрони та гранату, він виніс під час бою з зони бойових дій і хотів повернути у ту ВЧ, яка брала участь у тих бойових діях. Протягом тривалого часу він зберігав ці речі у сумці, оскільки навіть забув про них, перебуваючи у лікарні та у відпустці. Виявив наявність цих предметів, лише коли переїздив у іншу ВЧ. При цьому, під час переїзду його зупинили т.я. він невірно назвав пароль та фактично сам видав, вилучені у нього предмети. Він має дитину з інвалідністю і є єдиним годувальником в родині, тому будь-яка застава буде для його родини непомірною. Крім того, свідків події злочину фактично немає, оскільки осіб з якими він перебував у зоні бойових дій переведено до різних військових частин, що виключає його вплив на цих осіб. Він вперше притягається до кримінальної відповідальності і доказів того, що він зможе в подальшому вчинити новий злочин слідчому судді не надано. Тому просив врахувати його репутацію, сімейні обставини, наявність військового стану і обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, умови якого він зобов`язується неухильно дотримуватися.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, перевіривши підстави застосування зазначеного запобіжного заходу вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається, з наданих копій матеріалів кримінального провадження, 28 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру по вказаному кримінальному провадженню за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме у носіння, зберігання, придбання, бойового припасу, без передбаченого законом дозволу (а.п.42-49).

Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована наступними доказами: рапортом від 27.01.2023, згідно якого біля БП №8 (8-ма споруда) було зупинено автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_4 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 , який є офіцером ЗСУ. Він сам повідомив, що має при собі набої та гранату Ф-1 з запалом, після чого співробітник поліції повідомив до ЧЧ ВП №2 Нікопольського РУП та на лінію «102» (а.с.9). Протоколом обшуку від 27.01.2023 року, в ході якого проведено обшук автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_4 в якому виявлено та вилучено предмети зовні схожі на патрони та предмет зовні схожий на гранату(а.с.11-13). Показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які повідомили, що 27.01.2023 їх було залучено під час проведення обшуку автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_5 , який був під керуванням ОСОБА_5 . Під час обшуку виявлено та вилучено предмети схожі на патрони та предмет схожий на гранату(а.п.15-18). До, того ж ОСОБА_5 частково визнає обставини викладені в оголошеній йому підозрі.

З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, слідчий суддя вважає, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою на початковому рівні, що є достатнім для вирішення питання про обрання запобіжного заходу стосовно останнього.

Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/, об`єктивно може існувати, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_5 був затриманий 27.01.2023 р. в порядку ст.208 КПК України на місці зупинки автомобіля. Він не намагався ухилитися від органів досудового розслідування, після звільнений з під варти по спливу 72 годинного строку, особисто з`явився на виклик до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що вказує про його намір сприяти органам досудового розслідування під час досудового розслідування кримінального провадження.

ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, є військовослужбовцем діючим офіцером ЗСУ за контрактом, він має міцні соціальні зв`язки, а саме цивільну дружину, малолітню дитину, яка є особою з інвалідністю, які перебувають на його утриманні. Він не перебуває і не перебував на обліку і лікарів нарколога та психіатра, має бездоганну репутацію. Його провину щодо вчинення нового злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України доведено лише на початковому рівні.

З урахуванням відомостей про репутацію підозрюваного, доведеним прокурором є лише ризик вчинення ним нового злочину, оскільки останній є військовослужбовцем і має доступ до зброї та боєприпасів, але на думку суду він є малоймовірним.

З урахуванням наявності воєнного стану в Україні, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» і в подальшому продовжено іншими наказами, а саме: Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 строком на 90 діб. Враховуючи, що ОСОБА_5 є діючим офіцером ЗСУ, на теперішній час проходить військову службу по захисту країни від військової агресії рф, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, вважаю недоцільним обирати стосовно нього винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зазначеному кримінальному провадженні.

Однак, для запобігання наявним ризикам стосовно ОСОБА_5 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, який забезпечить проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Наявність ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 , виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків лише у такий спосіб.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати певні обов`язки, покладені на нього судом, передбачені ч.5 ст. 194 цього Кодексу, що на думку слідчого судді на даному етапі досудового розслідування зазначеного кримінального провадження зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і дієвість досудового розслідування в цілому.

Керуючись ст. 176-178, 179,183, 194,196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено заступником керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного наступні обов`язки:

-повідомляти про зміну місця проживання, роботи, проходження служби.

-з`являтись за першою вимогою слідчого, прокурора або суду;

-утриматися від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні,

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 березня 2023 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 08.30 год. 31.01.2023 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1