Справа № 522/4428/22
Провадження № 1-кп/522/1201/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000055 від 14 січня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдованина, уродженця с. Копанка, Слободзейського району, Республіки Молдова, без громадянства, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, без визначеного місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.05.2007 року Приморським районним судом м. Одеси за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України до позбавленні волі строком 10 років. Звільнився 22.05.2014 року відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково, зі строком невідбутого покарання 2 роки 5 місяців;

- 19.02.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст.ст. 71, ч. 5 ст. 72 до позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць. Звільнився 07.11.2018 року відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково, зі строком невідбутого покарання 11 місяців 22 дні,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2022 року, приблизно о 19:30 годині, ОСОБА_3 вдруге зустрівся з ОСОБА_6 , з якою познайомився раніше на сайті знайомств «Badoo», та весь час підтримував спілкування, в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів, ОСОБА_3 запропонував потерпілій прогулятись, тим самим завівши потерпілу до безлюдного місця, де відсутні свідки, після чого штовхнув ОСОБА_6 на землю, витягнув з кишені завчасно підготовлений предмет ззовні схожий на ніж та погрожуючи його застосуванням, а саме підніс його до горла потерпілої, наказав ОСОБА_6 віддати належні їй речі.

ОСОБА_6 , відчуваючи реальну загрозу життю та здоров`ю, дістала та передала ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Айфон 8+», у корпусі чорного кольору, з номером мобільного оператора ТОВ «лайфселл» з абонентським номером « НОМЕР_1 », вартістю 4000 гривень, дві золоті каблучки з діамантами, загальною вартістю 12400 гривень, грошові кошти у розмірі 200 гривень, а також банківські картки «ПриватБанк» та «УкрсібБанк», які матеріальної цінності для потерпілої не мають.

Відкрито заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 16600 гривень, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладеного в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, а саме за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що його виправлення можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити, оскільки вина обвинуваченого у вчиненні злочину повністю доведена.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно пунктів 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Процесуальні витрати та речові докази по справі не заявлені.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 14 січня 2022 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 16600 (шістнадцять тисяч шістсот) гривень.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року про накладення арешту на майно скасувати.

Речові докази: банківську карту «Приват Банк» зеленого кольору (карта для виплат) з номером НОМЕР_2 строком дії до 11/22; банківську карту «УкрСібБанк» чорного кольору за номером НОМЕР_3 , строком дії до 09/24, які належні потерпілій ОСОБА_6 повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy М21» в корпусі синього кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_4 , ІМЕІ(2): НОМЕР_5 , з сім картою НОМЕР_6 , який належний ОСОБА_3 повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ; металевий предмет сіро-срібного кольору, зовні схожий на розкладний ніж. Рукоятка чорного кольору із зображенням, на одній із сторін, золотистого та червоного кольорів, інша сторона рукоятки чорного кольору без зображень знищити.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

30.11.2022