СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1297/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2022 за № 0001649, за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який здобув середньою-спеціальною освіту, є студентом 2-го курсу ДНЗ «МВПУАТБМ» № 3, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3
законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
інші учасники провадження:
потерпілий ОСОБА_7 ,
неповнолітній потерпілий - ОСОБА_8 ,
законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що у країні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської ферерації проти України, 06.07.2022 приблизно о 18 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 135 (озеро «Верховинна» в м. Києві) під час проведення свого дозвілля, помітив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_8 , який лежав на лавці у зв`язку з поганим самопочуттям після вживання ним спиртних напоїв. Підійшовши до неповнолітнього ОСОБА_8 та розуміючи, що останньому необхідна медична допомога, неповнолітній ОСОБА_3 зі свого мобільного телефону викликав швидку медичну допомогу. Після чого, неповнолітній ОСОБА_3 за допомогою інших небайдужих сторонніх осіб допоміг неповнолітньому ОСОБА_8 прослідувати до готельного комплексу «Верховинна», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 135, де вже чекала карета швидкої медичної допомоги. При цьому, неповнолітній ОСОБА_3 взяв сумку з особистими речами неповнолітнього ОСОБА_8 , звідки дістав його мобільний телефон «Самсунг Гелексі М.32» темно-синього кольору, з метою нібито повідомити батькам неповнолітнього ОСОБА_8 про подію. У цей час, у неповнолітнього ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел на таємне заволодіння чужого майна, а саме мобільного телефона «Самсунг Гелексі М.32» темно-синього кольору, який перебував у користуванні неповнолітнього ОСОБА_8 та належав батьку останнього ОСОБА_7 . Безпосередньо реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 06.07.2022 приблизно о 19 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , так і не повідомивши батькам потерпілого про подію, продовжуючи знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , тримаючи в своїй руці мобільний телефон потерпілого та діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілим, знаходячись в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих викрав у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Самсунг Гелексі М.32» темно-синього кольору, який знаходився в чохлі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить батьку останнього ОСОБА_7 , вартість якого згідно з висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1879 від 09.08.2022 становить 7199 грн 20 к.Заволодівши в такій спосіб чужим майном, неповнолітній ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 7199 грн 20 к.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 19.09.2022, яка укладена між прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 472 КПК України.

Відповідно до умов даної угоди прокурор та неповнолітній обвинувачений за участю захисника та його законного представника дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації, а саме: ч. 4 ст. 185 КК України, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, повного відшкодування вартості проведеної експертизи, а також узгодили покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75, 104 КК України (звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку в межах строку встановленого ч. 3 ст. 104 КК України) та покладенням на неповнолітнього ОСОБА_3 відповідно до ст. 76 КК України обов`язків, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 та його законному представнику ОСОБА_5 в угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК та КК України.

Неповнолітній обвинувачений, його законний представник та захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що вона відповідає вимогам КК та КПК України.

Неповнолітній потерпілий та його законний представник, потерпілий не заперечували щодо затвердження даної угоди. Також зазначили, що жодних претензій матеріального та морального характеру до неповнолітнього обвинуваченого не мають.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується неповнолітній ОСОБА_3 згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином.

У судовому засіданні прокурор, неповнолітній обвинувачений, захисник та його законний представник неповнолітнього, підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставин та правову кваліфікацію його дій, згоден з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання. Зобов`язується у повному обсязі виконати обов`язки, взяті за угодою.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника та його законного представника, її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується неповнолітній ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 373, 374, 376, 472, 474-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.09.2022, укладену між прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 104; 75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.
Речовий доказ - мобільний телефон «Самсунг Гелексі М.32» темно-синього кольору, який знаходився в чохлі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 , - залишити у належного володільця.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_11 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 170 (сто сімдесят) грн 00 к.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1