Справа № 953/1888/23
н/п 1-кс/953/1989/23
"17" березня 2023 р. м. Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
На обґрунтування доводів клопотання прокурором зазначено, що До Київської окружної прокуратури м. Харкова надійшли матеріали, зареєстровані і ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» (Журнал єдиного обліку) Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області від 06.02.2023 №2041 за заявою ОСОБА_4 щодо таємного викрадення планшету та мобільного телефону за адресою: АДРЕСА_1 .
Власником планшету ТМ «HUAWEI» модель BG2-U01, діагональ 7 дюймів, сіро-чорного кольору, на задній кришці якого маються сліди від клею, в неробочому стані, зі слідами користування, в вигляді царапин та тріщин на екрані та мобільного телефону ТМ «Samsung» SM-A510F/DS, золотого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , в неробочому стані, зі слідами користування у вигляді царапин, на задній кришці маються сліди білої фарби є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Власників іншого вище переліченого майна в ході досудового розслідування поки не встановлено. Органом досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі сліди злочину, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.
Прокурор наголосив, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було виявлене та вилучене 14.03.2023 року.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, у матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд клопотання за його відсутності, яке він підтримує та просить задовольнити.
У судове засідання власник майна - не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання прокурора та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.
В ході обшуку встановлено, що предмети, речі та документи є носіями інформації та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, прокурор довів достатність підстав для обґрунтування існування підозри щодо вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. При чому на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі встановлювати наявність складу злочину, винуватість осіб та ступінь їх вини. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей визначає, що кримінальне правопорушення могло бути вчинено за описаних прокурором обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
На підставі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку допускається, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Предмети, речі та документи вилучені за результатом проведення обшуку відповідають критеріям статті 98 КПК України та можуть свідчити про причетність вищевказаної особи та інших осіб до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
З огляду на положення ст. 170, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, крім обставин, зазначених у ст. 131 КПК України, повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) мету арешту майна;
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність;
4) наслідки арешту майна для третіх осіб;
5) розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Правовою підставою арешту майна є відповідні положення ст. 170 КПК України.
Крім того, враховуючи той факт, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160,166,170,174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК України), а досудове розслідування на даний момент триває, по вилученому мобільному телефону призначено судову експертизу, такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт, є доцільним та обґрунтованим на цій стадії кримінального провадження.
Досліджені під час судового засідання матеріали дають підстави вважати, що заявлена прокурором мета - забезпечення збереження речових доказів може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
Окремо слід зазначити, що жодних негативних наслідків арешту майна для третіх осіб не вбачається.
З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню як таке, що ґрунтується на вимогах закону.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання - задовольнити.
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Харківського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений і підписаний без проголошення 17.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7