Справа № 127/5454/23
Провадження №11-сс/801/156/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2023 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000091 від 24.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 ВРУП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події 24.02.2023, в рамках кримінального провадження № 0000091 внесеного до ЄРДР 24.02.2023, а саме: транспортний засіб марки «ЗАЗ», моделі «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб марки «МAN», моделі «TGK 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що майно, яке було вилучене під час огляду місця події є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати частково і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково, накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучений та поміщений на спеціальний майданчик ГУНП України у Вінницькій області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: вул. Ботанічна, 30-32 у м. Вінниці, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування; накласти арешт на автомобіль марки «МAN», моделі «TGK 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , шляхом заборони його відчуження та залишити на відповідальному зберігання у ОСОБА_8 автомобіль марки «МAN», моделі «TGK 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Адвокат ОСОБА_7 вважає, що судовий розгляд здійснювався з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, адже з клопотанням про арешт майна до суду звернулась неуповноважена особа; розгляд клопотання здійснено з порушенням строків розгляду; в ухвалі безпідставно зазначено про подання ним заяви щодо розгляду справи за його відсутності; ухвала не містить обґрунтування необхідності накладення арешту та вказівки, які саме права власника обмежуються.

Заслухавши доповідь судді, представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів провадження слідує, що СВ Відділу поліції №3 ВРУП ГУНП України у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 24.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди 24.02.2023 близько 9.45 год за участю автомобіля марки «МAN», моделі «TGK 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 та автомобіля марки «ЗАЗ», моделі «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 .

Під час огляду місця події 24.02.2023, автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «Daewoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на територію спеціального майданчику ГУНП у Вінницькій області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30-32, автомобіль марки «МAN» моделі «TGK 18.440» реєстраційний номер НОМЕР_2 , передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 та поміщено на територію АЗС «БРСМ» що за адресою: м. Вінниця вул. Хмельницьке шосе 114А.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт вказаних автомобілів, слідчий вказав, що вилучені речові докази містять на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди і являються джерелом доказів при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз а саме: авто-технічної, транспортно-трасологічної, технічного стану транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Згідно ст. 173 ч. 2 п.5 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на вказані транспортні засоби.

За обставин викладених в матеріалах провадження, наявні обґрунтовані підстави вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як застосування арешту майна.

Посилання апелянта на те, що з клопотанням про накладення арешту на майно звернулася неуповноважена особа не є слушними, оскільки дане клопотання погоджене та підписано прокурором Вінницької окружної прокуратури, що не суперечить положенням ст. 64-2 КПК України, яка визначає, шо третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

При цьому твердження представника заінтересованої особи про неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності є обґрунтованими. Дійсно в матеріалах провадження така заява відсутня, а тому посилання суду в ухвалі на неіснуючу заяву безпідставні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

Також, при вирішенні питання щодо можливості застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Приймаючи рішення про арешт транспортних засобів, слідчим суддею в ухвалі не визначено форму обтяження, не вказано місце зберігання транспортних засобів, не враховано, що автомобіль марки «МАN» був переданий слідчим на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_8 .

Колегія суддів не вбачає підстав для обмеження прав власника автомобіля «МАN» в розпорядженні та користуванні майном і вважає за достатнє обмежити лише його право на відчуження транспортного засобу.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, непричетність власника автомобіля марки «МАN» ОСОБА_8 до дорожньо-транспортної пригоди, колегія суддів вважає за можливе залишити на відповідальному зберігання у ОСОБА_8 автомобіль марки «МAN», моделі «TGK 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Така передача транспортного засобу не зашкодить інтересам досудового розслідування та буде сприяти дотриманню прав власника майна, його схоронності, адже знаходження автомобіля на заправці не слугуватиме його збереженню з огляду на відсутність охорони та може зашкодити інтересам досудового розслідування.

Слідчий в клопотанні та слідчий суддя в ухвалі не наводять доводи на переконання необхідності залишення транспортного засобу на заправці.

В частині накладення арешту на автомобіль марки «ЗАЗ» слід вказати на місце зберігання останнього та необхідності в забороні його відчуження, розпорядження та користування, оскільки власник транспортного засобу ОСОБА_11 є безпосереднім учасником дорожньо-транспортної пригоди, а тому саме такі обмеженням варто застосувати для збереження вказаного речового доказу.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2023 про арешт майна скасувати.

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 ВРУП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучений та поміщений на спеціальний майданчик ГУНП України у Вінницькій області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: вул. Ботанічна, 30-32 у м. Вінниці, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Накласти арешт на автомобіль марки «МAN», моделі «TGK 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , шляхом заборони його відчуження.

Залишити на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 автомобіль марки «МAN», моделі «TGK 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4