Справа № 577/3506/22
Провадження № 1-кп/577/363/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації м. Архангельск, мешканця АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина Росії, освіта середня, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого.
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України,
22 серпня 2022 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на узбіччі дороги за адресою: 2-й пр. вул. Інтернатної в м. Конотоп, помітив кущ дикоростучої рослини з явними ознаками особливо небезпечної нарковмісної рослини роду - Коноплі (Сannabis). Розуміючи, що знайдена рослина є особливо небезпечною нарковмісною рослиною, маючи намір її вжити, ОСОБА_4 , діючи умисно в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року № 62/95-ВР, зірвав, таким чином, незаконно шляхом привласнення знайденого, придбав наркотичну речовину, обіг якої обмежено, а саме: канабіс, загальною вагою 9,11 г, яку поклав до свого портфелю та почав незаконно зберігати при собі для власного вжитку, без мети збуту. Цього ж дня близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вул. 2-й провулок Інтернатної та вул. Комунарів в м. Конотоп, під час перевірки та огляду місця події, добровільно видав працівникам поліції Конотопського РВП ГУНГ1 в Сумській області рослину, зеленого кольору, з явними ознаками особливо небезпечної нарковмісної рослини роду Коноплі (Сannabis), яка згідно висновку експерта № СБ-19/1 19-22/9828-НЗПРАП від 23.09.2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, який віднесений відповідно до таблиці II списку № 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 9,11 г. Згідно таблиці 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 року № 188 «Про невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» вага вилученого у ОСОБА_4 канабісу на 4,11 г. перевищує граничну межу невеликих розмірів, встановлену для даного виду наркотичного засобу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 309 ч. 1 КК України незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненому.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному, сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.
Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має молодий вік, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря - нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та звільнення його від покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів. А можливість виправлення існує і про це свідчить ставлення самого обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся і відсутність будь яких обставин, які б заважали йому вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення. В цій ситуації визначення іспитового строку на думку суду відповідатиме меті та дієвості кримінального провадження, оскільки впродовж цього терміну, обвинувачений дійсно матиме можливість довести своє виправлення та відсутність підстав для реального відбування покарання.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У пункті 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 6 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним.
Одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «nulla poena sine lege» (ніякого покарання без закону), закріплений у ч.1 ст.7 Конвенції «Не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення».
Як зазначено у правовій позиції рішення Верховного Суду України у справі стосовно К., норми Особливої частини КК мають базуватися на нормах Загальної частини цього Кодексу. Це спеціально зазначено законодавцем у ст. 65 КК України, в якій установлено загальні засади призначення покарання.
У відповідності до ч.1 ст. 65 КК України, як зазначалося вище, суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
З огляду на ці положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру, в тому числі й ті положення, що передбачені ст. 75 КК України.
Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість вчиненого та особу обвинуваченого.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених експертиз в сумі 755 грн. 12 коп. (а. 27 наданих матеріалів) підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 100, 124, 126, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді обмеженні волі строком 2 (два) роки.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На ОСОБА_4 в період іспитового строку у відповідності зі ст. 76 КК України покласти виконання слідуючих обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави в розмірі 755,12 грн.
Речові докази по справі: рослину зеленого кольору, ззовні схожу на нарковмісну рослину роду Коноплі, яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області (а. 34 наданих матеріалів) - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1