В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2023 року Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сверловськ (т.н.Довжанськ) Луганської області, українця, громадянина України, який не є депутатом, адвокатом або нотаріусом, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України, ч.1 ст.258-3 КК України, ч.2 ст.260 КК України, -
обвинувачений ОСОБА_4 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період збройного конфлікту, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Довжанськ Луганської області та беручи з 24.02.2022 участь в діяльності незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», на підставі наказів військового командування збройних сил російської федерації у межах загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, керуючись ідеологічним мотивом, маючи на меті завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, виконував завдання, пов`язані із веденням бойових дій проти Збройних Сил України, а також застосовував стрілецьку зброю (АК-74) та виконував обов`язки із забезпечення різних видів та форм бою.
У такий спосіб ОСОБА_4 , ігноруючи свій громадянський обов`язок, передбачений Конституцією України, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи добровільно з усвідомленням негативних наслідків своїх дій та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, 24.02.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Довжанськ Луганської області, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, чим вчинив державну зраду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи громадянином України, достовірно знаючи з розповсюджених повідомлень у засобах масової інформації та мережі Інтернет про проведення на території Луганської області України антитерористичної операції проти терористичної організації «ЛНР», усвідомлюючи, що діяльність даної терористичної організації та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних мотивів, 24.02.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Довжанськ Луганської області, добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ЛНР» у м. Довжанськ Луганської області, вступив до її лав, отримав військове обмундирування, стрілецьку зброю і боєприпаси до неї, та з цього часу до 06.09.2022 брав участь у діяльності вказаної терористичної організації, виконуючи завдання, пов`язані із веденням бойових дій проти Збройних Сил України та забезпеченням різних видів та форм бою, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи громадянином України, достовірно знаючи з розповсюджених повідомлень у засобах масової інформації та мережі Інтернет про проведення на території Луганської області України антитерористичної операції проти терористичної організації «ЛНР», усвідомлюючи, що діяльність даної терористичної організації та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних мотивів, 24.02.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Довжанськ Луганської області, добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ЛНР» у м. Довжанськ Луганської області, де вступив до її лав у складі не передбаченого законом збройного формування -управління взводу 1 взводу 4 роти 2 батальйону НОМЕР_1 стрілецького полку «Народної міліції», та з цього часу до 06.09.2022 брав участь у діяльності вказаного не передбаченого законом збройного формування терористичної організації.
При цьому, ОСОБА_4 , вступаючи до вказаного не передбаченого законом збройного формування терористичної організації «ЛНР», був достовірно обізнаний, що воно відноситься до збройних формувань, а саме - має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, які носять формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у протистоянні збройній агресії російської федерації та керованих нею терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», та ставить перед собою специфічні завдання.
Крім того, ОСОБА_4 усвідомлював, що зазначене незаконне збройне формування терористичної організації «ЛНР» не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими визначено створення та функціонування збройних формувань України.
ОСОБА_4 , беручи участь у вищевказаному не передбаченому законом збройному формуванні, відповідно до покладених на нього завдань, із закріпленою стрілецькою зброю (АК-74) та боєкомплектом до неї, керуючись статутами збройних сил російської федерації та терористичної організації «ЛНР», у період часу з 24.02.2022 до 06.09.2022 виконував обов`язки «старшого водія» в різних видах бою та формах його забезпечення проти Збройних Сил України, а також забезпечував безпеку місць перебування збройних сил російської федерації та терористичної організації «ЛНР» в населених пунктах Луганської та Харківської областей, які ними захоплені та окуповані під час збройної агресії.
Злочинна діяльність ОСОБА_4 припинена 06.09.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України у ході бойових дій на ділянці автодороги «Луганськ-Харків» поблизу с. Вовчий Яр Балаклійського району Харківської області, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.260 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив свою безпосередню участь у протиправній діяльності з посиланням на час, місце і дати, зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України, ч.1 ст.258-3 КК України, ч.2 ст.260 КК України.
Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону №2341-111 від 05.04.2001 зі змінами, внесеними згідно із Законами № 1183-VII від 08.04.2014, № 1689-VII від 07.10.2014) є правильною, оскільки останній вчинив державну зраду діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 258-3 КК України (в редакції Закону №2341-111 від 05.04.2001, згідно із Законом № 170-V від 21.09.2006. із змінами, внесеними згідно із Законами № 2258-VI від 18.05.2010, № 1689-VII від 07.10.2014) є правильною, оскільки останній приймав участь у терористичній організації.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 260 КК України (в редакції Закону №2341-111 від 05.04.2001, із змінами, внесеними згідно із Законом № 1689-VII від 07.10.2014) є правильною, оскільки останній приймав участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_4 формальна; на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування вимог ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.
Так, враховуючи відсутність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, тієї обставини, що останній вчинив кримінальні правопорушення, які складають сукупність тяжкого та особливо тяжких злочинів, зокрема і проти основ національної безпеки України, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.
Також, враховуючи обставини даного конкретного кримінального провадження, а також вимоги чинного законодавства, відповідно до якого звільнення від покарання з випробуванням (ст.75 КК України) можливе лише у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, - суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні правові підстави для застосування положень ст. 75 КК України до покарання, призначеного обвинуваченому.
Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України, ч.1 ст.258-3 КК України, ч.2 ст.260 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.111 КК України у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;
- за ч.1 ст.258-3 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;
- за ч.2 ст.260 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, після набрання даним вироком законної сили.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1