Номер провадження № 1-кс/756/2080/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355, про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Боярки, Києво-Святошинського району, Київської області, офіційно працевлаштована головним бухгалтером ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП», без постійної реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2,3 ст. 191 КК України,

УСТАНОВИВ:

27.12.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 191 КК України.

У зв`язку з чим у клопотанні прокурор просить продовжити застосування до підозрюваної ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, задля можливості закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні - 28.01.2023.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування продовження строку дії домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Крім того, співмешканцем ОСОБА_4 є громадянин Грузії, який на даний момент перебуває за межами території України, що також підтверджує ризик її переховування від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 може чинити тиск та незаконно впливати на свідків, понятих, адже вона перебуває на посаді головного бухгалтера ТОВ «Фрешпак-груп» та може вчиняти тиск на працівників та інвесторів з метою нерозголошення відомостей, щодо обставин вчинення нею кримінального правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що під час досудового розслідування проведено аудиторську перевірку, призначено та отримано висновок економічної експертизи, висновки яких підтверджують здійснення перерахунків грошових коштів ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» без належних підстав на рахунки саме ОСОБА_6 та подальше їх зняття з зазначених рахунків, відкритих в АТ «ОТП БАНК». На думку прокурора існує ризик підкупу спеціалістів банку для приховування обставин вчинення нею злочинів.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо обґрунтованості підозри, проте заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до ОСОБА_6 особисте зобов`язання. Вважає, що наведені прокурором ризики не доведені, ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, на виклики слідчого, прокурора з`являється за першою вимогою.

Підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала захисника, просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вислухавши клопотання слідчого, прокурора, думку захисника та підозрюваної, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2,3 ст. 191 КК України.

28.10.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 191 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- заява ОСОБА_7 про вчинення злочину, в якій зазначено, що головний бухгалтер ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП», засновником якого він є, у період з жовтня 2021року привласнила грошові кошти, чим завдала підприємству матеріальної шкоди;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , з якого вбачається, що він з квітня 2021 року працює директором ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП», а до цього працював на інших посадах на цьому підприємстві. Останні 15 років головним бухгалтером підприємства є ОСОБА_4 . Після свого призначення на посаду директора ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 електронний цифровий ключ та паролі доступу до рахунків товариства. На початку січня 2022 працівники відділення АТ «ОТП БАНК», яке обслуговує товариство, повідомили йому про підозрілі фінансові операції та було виявлено, що приблизно за період з жовтня 2021 на рахунки ОСОБА_4 було перераховано близько 5 000 000 грн. грошових коштів підприємства. У якості обгрунтування таких операцій ОСОБА_4 надала до банку договір про поворотну фінансову допомогу у сумі 5 000 000грн. невідомій йому особі - ОСОБА_9 , підписаний підписом, схожим на підпис ОСОБА_8 та скріплений печаткою підприємства. Але вказаний договір він не підписував і був вимушений звернутись до правоохоронних органів за заявою про злочин;

-протокол допиту свідка ОСОБА_7 , з якого вбачається, що він учасником ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП», що до 31.01.2021 посаду директора Товариства обіймав ОСОБА_10 , а після було призначено ОСОБА_8 , головним бухгалтером в цей час була ОСОБА_4 . У лютому 2022 було виявлено підозрілі операції по банківському рахунку Товариства в АТ «ОПТ БАНК». Електронний ключ, логін та пароль від інтренет банкінгу директора та головного бухгалтера перебували у ОСОБА_4 . Під час перевірки було виявлено, що з 2015 року нею було здійснено 847 платежів на загальну суму 16 603 204,61 грн. з рахунків підприємства на її власні;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який надав аналогічні показання показанням свідка ОСОБА_7 ;

- висновок експерта № СЕ-19/111-22/37913-ЕК від 20.10.2022, з якого вбачається, що документально підтверджується «Звіт про фактичні результати» директора ТОВ АФ «ОЛГА Аудит» ОСОБА_11 в частині загальної суми витрачених коштів ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» на платежі, що здійсненні без належних підстав на рахунки ОСОБА_4 , що призвело до матеріальної шкоди ТОВ «ФРЕШПАК-ГРУП» частково в сумі 16 584 346,98 грн.

- «Звіт про фактичні результати» директора ТОВ АФ «ОЛГА Аудит» ОСОБА_11 , яким встановлено, що за період з 01.04.2015 по 18.02.2022 здійснено 849 платежів на загальну суму 16 608 892,91 грн. з призначенням платежу «відшкодування авансових звітів…» (у трьох випадках призначення платежу «заробітна плата за…») на рахунки співробітника товариства ОСОБА_4 в АТ «ОТП БАНК»;

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Між тим, підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Тож, на думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованих злочинах, тобто можливості того, що ОСОБА_4 могла вчинити злочини, передбачені ч. 2,3 ст. 191 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме можливість ОСОБА_4 , переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваної, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує зміст повідомлення про підозру.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а мотивування прокурором в обґрунтування цього ризику, що співмешканець ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, а саме Грузії, само по собі не доводить наявність вказаного ризику.

В обґрунтування ж ризику - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, прокурором на його обґрунтування не було наведено жодних пояснень та не надано відповідних доказів. Тим більше, на думку суду, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином може полягати лише в діях, які не охоплені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але прокурором такі дії навіть не були наведені в судому засіданні для їх оцінки, а знову наведено обгрунтування наявності ризику впливу на свідків та понятих.

Оскільки суд погодився з тим, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож суд погоджується з існуванням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як то продовження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 178 КПК України в судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваною інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, рівень доведеності підозри (вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів вчинення підозрюваною кримінального правопорушення), а також те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де також проживає разом із сином, який потребує стороннього догляду, раніше не судима.

Суд дійшов до висновку, що встановлений у судовому засіданні ризик повністю обґрунтовує запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про продовження застосування якого просить прокурор у клопотанні, а тому суд уважає, що цілком обґрунтованим, та відповідним особі підозрюваної, а також меті запобіжного заходу є доцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді заборони залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , але з 23-00 год. до 06-00 год наступного дня, , а також зобов`язання з`являтися до слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, за першим викликом.

Також, слід покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого судді, суду, у залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого чи суд, у залежності від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим, в рамках даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Ураховуючи наведене, клопотання прокурора, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту підозрюваної ОСОБА_4 , слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 186, 192-199, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 16.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355, про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 191 КК України - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 32 (тридцять два) дні, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23-00 год. до 06:00 год. наступного дня, протягом строку дії запобіжного заходу, із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі міста Київської області без дозволу слідчого або суду, у залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого чи суд, у залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим, у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, вона має отримати відповідний дозвіл слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала діє до 28 січня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору, а також спрямувати до відповідного підрозділу поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1