печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження - прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку,-

В С Т А Н О В И В :

09.11.2022 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження - заступника Генерального прокурора ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу, яким користується ОСОБА_5 , а саме автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , з метою виявлення, фіксації та вилучення речей, предметів і документів, що свідчать про злочинну діяльність ОСОБА_5 , пов`язану з одержанням неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаним з вимаганням такої вигоди.

У судовому засідання прокурор внесене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею.

Слідчий суддя заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування клопотання, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001296 від 20.09.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Разом із цим встановлено, що відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_5 є адвокатом Ради адвокатів Хмельницької області (свідоцтво № 841, видане 19.09.2012 Хмельницькою обласною КДКА).

Прокурор вказує, що адвокат ОСОБА_5 умисно, з корисних мотивів, з метою особистого протиправного збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вплив на прийняття рішення суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_8 у справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду для себе на загальну суму 1 500 доларів США, що еквівалентно 54 852, 9 грн.

Окрім іншого, встановлено, що 01.11.2022 о 09 годині 25 хвилин ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронних органів, а його протиправну діяльність припинено. Під час затримання та проведення особистого обшуку у ОСОБА_5 вилучено предмет неправомірної вигоди в сумі 1 200 доларів США.

02.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У ході досудового розслідування та виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України оперативними працівниками Служби безпеки України здобуто інформацію про те, що особи, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, вживають заходів щодо знищення речових доказів (чорнових записів, документів, мобільних телефонів, носіїв інформації та іншого майна), що можуть мати суттєве значення у цьому кримінальному провадженні.

01.11.2022 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою врятування від знищення майна (речей, предметів, документів, що зберегли на собі сліди вчинення злочину та які містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні), згідно з вимогами ст. ст. 223, 233, 234, 236 КПК України, на підставі постанови прокурора про проведення обшуку в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчим проведено невідкладний обшук транспортного засобу, яким користується ОСОБА_5 , а саме автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 .

Відповідно до облікової картки, автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_6 .

Так, згідно вимог слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Частина 2 статті 235 КПК України, зазначає, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оперативно-розшукові заходи чи слідчі дії, відносно адвоката, можуть проводитися виключно з дозволу суду, на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховано, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини поняття «житло» у пункті 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим,4.XI.1950) охоплює не лише житло фізичних осіб. Воно може поширюватися на офісні приміщення, які належать фізичним особам, а також офіси юридичних осіб, їх філії та інші приміщення.

Згідно ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст. 9 КПК України полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, та Конвенції 1950 року держава має виконувати свої зобов`язання - не тільки утримуватися від дій, що порушують права людини, а діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Стаття 8 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» 1950 року, вимагає забезпечення захисту окремої особи від довільного втручання з боку органів державної влади.

При цьому вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні по справі Смирнов проти Росії від 07.06.2007р., де суд зазначив, що він повинен впевнитися в тому, що громадянам надається достатній і ефективний захист від зловживань влади, а також визначити чи було в кожному конкретному випадку втручання пропорційним поставленій меті, оцінивши обставини, в яких було винесено постанову про проведення обшуку, її зміст, спосіб проведення обшуку, присутність понятих під час його проведення, межі його можливих наслідків, загрозу репутації осіб, в житлі яких проводився обшук. Відсутність вимоги щодо судового розгляду перевірки законності проведеного обшуку має наслідком те, що слідчі органи мають свободу дій у визначенні доцільності і меж обшуку та вилучення предметів і документів. Також, визначаючи порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та констатуючи незаконність обшуку у справі Ернст та інші проти Бельгії, Європейський суд зазначив, що ордер на проведення обшуку не містив жодної інформації про конкретні цілі та підстави для проведення обшуку, характер розслідування, точні місця проведення обшуків та про предмети, що підлягали вилученню. Таким чином, слідчі наділялися широкими повноваженнями.

Відповідно до положень національного законодавства, а саме частини 5 статті 234 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що у разі проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката слідчий суддя, суд у своєму рішенні в обов`язковому порядку зазначає перелік речей, документів, що планується відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії чи застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а також враховує вимоги пунктів 2-4 частини першої цієї статті.

Згідно з пунктами 2-4 частини 1 статті 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

2) забороняється вимагати від адвоката, його помічника, стажиста, особи, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також від особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, надання відомостей, що є адвокатською таємницею. З цих питань зазначені особи не можуть бути допитані, крім випадків, якщо особа, яка довірила відповідні відомості, звільнила цих осіб від обов`язку зберігати таємницю в порядку, передбаченому законом;

3) проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя;

4) забороняється проведення огляду, розголошення, витребування чи вилучення документів, пов`язаних із здійсненням адвокатської діяльності.

Відповідно до ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь - якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Між тим, невиконання вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді тягне за собою визнання обшуку незаконним, та розглядається Європейським Судом з Прав Людини як порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали провадження дають можливість вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення; а встановлені мета та підстави обшуку свідчать, що були наявні обставини, як послугували проникненню до житла без ували слідчого судді.

Таким чином, в судовому засіданні прокурором доведені підстави, які вказані в п.п. 1-4 ч.5 ст. 234 КПК України.

Суду надані дані про внесення відомостей про вказане правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали в його обґрунтування та документи, які вказують на причетність визначених осіб до вказаного кримінального провадження.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено, що у відповідності до ст. 233 КПК України, була необхідність у проведенні обшуку.

В даному випадку, слідчий суддя вважає, що були підстави, які передбачені ч.3 ст. 233, 234 КПК України, та надають право слідчому та прокурору до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи, а саме, що обшук був проведений з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0001296.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 22, 26, 107, 233 - 235, 309, 480 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення слідчими слідчої групи та прокурорами групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001296 обшуку транспортного засобу, яким користується ОСОБА_5 , а саме автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , з метою виявлення, фіксації та вилучення речей, предметів і документів, що свідчать про злочинну діяльність ОСОБА_5 , пов`язану з одержанням неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаним з вимаганням такої вигоди.

Визначити строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1